ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 681/53/22
Провадження № 33/4820/340/22

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 13 травня 2022 року, 

в с т а н о в и л а:

Цією постановою

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 , не працює, 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 496 грн. 20 коп. судового збору.

За постановою суду, 14 січня 2022 року приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_1 у дворі будинку АДРЕСА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.
Постанову вважає незаконною та необґрунтованою.
Суд не дослідив всі обставини справи, не дав належної оцінки наявним доказам у справі. 
Суд не врахував, що він не керував вказаним автомобілем, а лише проводив у ньому профілактичні роботи для дозарядки акумулятора.
Стверджує, що дружина оговорила його, оскільки у той день вони посперечались і таким чином вона вирішила звести з ним рахунки, викликавши поліцію. 
Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, оскільки такий складався не під час події, а значно пізніше. 

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконанні в повній мірі.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 
Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнав, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. 

Зокрема, даними:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 166807 від 14 січня 2022 року, згідно яких 14 січня 2022 року приблизно о 16 год. 00 хв. у дворі будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);
- письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , яка пояснила, що 14 січня 2022 року приблизно о 16 год. 00 хв. додому в стані алкогольного сп`яніння прийшов її чоловік ОСОБА_1 . Незважаючи на свій стан сп`яніння, останній повідомив, що кудись поїде автомобілем. Через це у них виник конфлікт. З метою унеможливити його виїзд на автомобілі, забрала ключі від замка запалення. Однак останній взяв запасні ключі та привів автомобіль у рух. З метою перешкодити його виїзду з подвір`я будинку, вона стала перед автомобілем. Але його це не зупинило і він продовжив рух. Від наїзду вона впала, а ОСОБА_1 в`їхавши у ворота, зупинив автомобіль і пішов з дому у невідомому напрямку (а.с. 5);
- даними рапорту від 14 січня 2022 року про отримання зави від ОСОБА_2 про вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення (а.с. 2);
- даними відеозапису означеної події, з яких вбачається, що поліцейські прибули на виклик ОСОБА_2 за адресою по АДРЕСА_1 . Остання повідомила, що її чоловік ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у дворі їхнього будинку та мав намір виїхати на дорогу. Знаючи про стан ОСОБА_1 та його наміри, ОСОБА_2 аби запобігти його виїзду за межі двору, перекрила дорогу. Правопорушник здійснив на неї наїзд, від чого вона впала, в`їхав у ворота їхнього двору і після цього покинув двір. 
Після прибуття на місце події поліцейських, ОСОБА_1 ремонтував ворота та нецензурно виражався на адресу патрульних. Давати будь-які пояснення по даному факту бажання не виявив. На пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в категоричній формі відмовився. Після цього йому було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження огляду, але водій також відмовився в категоричній формі. Далі, відповідно до вимог Закону, поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду, зокрема те, що у разі відмови від проходження огляду буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 8).

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять. 
Враховуючи викладене, доводи ОСОБА_1 про те, що відсутня подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він автомобілем не керував, а лише проводив у ньому профілактичні роботи для дозарядки акумулятора, на увагу не заслуговують, оскільки спростовуються навними у справі доказами.
Так, свідок ОСОБА_2 , даючи чіткі та послідовні пояснення, повідомила, що ОСОБА_1 керував транспорним засобом у дворі їхнього будинку по АДРЕСА_1 в стані алкогольного сп`яніння, в результаті чого в`їхав у ворота. 
Такі пояснення останньої узгоджуються із даними відеозапису, на якому зафіксовано, що після прибуття поліцейських на місце події, ОСОБА_1 ремонтував ворота у дворі. 

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_2 оговорила його, суд до уваги не бере, оскільки таке не спростовує факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. 

Посилання на те, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, оскільки такий складався не під час події, а значно пізніше, є безпідставним, виходячи з такого. 
Так, з даних відеозапису означеної події, наявного у матеріалах справи, вбачається, що прибувши на місце події, поліцейські ОСОБА_1 там не виявили. Разом із ОСОБА_2 розшукували його у селі. Через деякий час повернулись на місце події, де застали останнього за ремонтом воріт. Одразу, після з`ясування обставин події, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від чого він відмовився. Після цього, поліцейські склали протокол про адміністративне правопорушення, від ознайомлення з яким ОСОБА_1 відмовився.
Отже, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 166807 від 14 січня 2022 року є допустимим доказом, оскільки складався на місці події у присутності правопорушника. 

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були підставами для зміни або скасування судового рішення.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 13 травня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду                                                Федорова Н.О.