ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" липня 2022 р.           Справа№ 910/5880/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Корсака В.А.
суддів:            Андрієнка  В.В. 
          Владимиренко С.В. 
 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Державної служби України з безпеки на транспорті
на рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2021, повний текст складено 16.12.2021
у справі № 910/5880/21  (суддя Шкурдова Л.М.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінформтрейд"
до Державної служби України з безпеки на транспорті
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міжрайонний Відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)
про стягнення 17 000, 00 грн
В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст позовних вимог.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрінформтрейд" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва   з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міжрайонний Відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі - третя особа) про стягнення 17 000, 00 грн.
Позов мотивовано необхідністю повернення позивачу зайво сплачених коштів в розмірі 17    000,00 грн, які було сплачено на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2020р. по справі №520/3528/2020, яким відмовлено у задоволенні позову ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД» про скасування постанови №172045 від 17.12.2019р. про стягнення штрафу. 11.11.2020 постановою Другого апеляційного адміністративного суду по справі № 520/3528/2020   рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 по справі №520/3528/2020 скасовано; прийнято нове рішення, яким адміністративний позов ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД» задоволено; визнано протиправною та скасовано постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу № 172045 від 17.12.2019.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.11.2021 у справі №910/5880/21 позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінформтрейд" 17 000 грн 00 коп - суму боргу.
Рішення мотивовано тим, що оскільки рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2020р. по справі №520/3528/2020 скасовано постановою Другого апеляційного адміністративного суду по справі №520/3528/2020, якою адміністративний позов ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД» задоволено; визнано протиправною та скасовано постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу в розмірі 17 000,00 грн № 172045 від 17.12.2019р., позивач має право на повернення сплачених на підставі вказаної постанови про застосування адміністративно- господарського штрафу грошових коштів в розмірі 17 000,00 грн, якому кореспондує відповідний обов`язок відповідача вчинити дії, спрямовані на повернення грошових коштів в розмірі 17000,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Державна служба України з безпеки на транспорті звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 у справі №910/5880/21 скасувати, та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги    скаржник посилається    на те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права. 
Зокрема, апелянт посилається на те, що законодавцем чітко прописано процедуру повернення коштів, які були зараховані до Державного бюджету України, а саме заявник звертається до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, який за наслідком розгляду готує подання, яке потім виконується Казначейством, однак позивачем та судом першої інстанції не зазначено підстав відступлення від визначеної процедури. Окрім цього, наголошує на тому, що повернення коштів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а доказів, що позивачу було відмовлено у підготовці подання, його реалізації до суду не надано. 
Відповідач зазначає, що позивач мав звернутись до того органу, до якого ним було перераховано кошти, згідно платіжного доручення доданого до справи, а саме до третьої особи - Міжрайонного Відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та з правильно оформленим пакетом документів, відповідач за результатом розгляду таких документів ухвалить відповідне рішення щодо підготовки відповідного подання. Проте, така процедура не була дотримана позивачем, що призвело до неможливості підготовки подання позивачем.  

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
У встановлений судом строк позивач не скористався своїм правом згідно ч. 1    ст. 263 ГПК України  та не надав суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що згідно    ч. 3  ст. 263 ГПК України  не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.      
У зв`язку із обмеженням доступу учасників судового процесу до пошукової форми Єдиного державного реєстру судових рішень та сервісу «Стан розгляду справ» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з метою інформування про рух судових справ, було здійснено надсилання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022, 17.05.2022 на відомі суду електронні адреси учасників справи, а також засобами телефонного зв`язку позивача було повідомлено про відкриття апеляційного провадження. Зокрема, про наявність відкритого апеляційного провадження у справі сторонам було відомо заздалегідь і сторони не позбавлені можливості відслідковувати стан і рух справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи надісланими на адресу суду документів на виконання ухвали суду від 17.05.2022.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2021 року, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Андрієнко В.В., Владимиренко С.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2021 у справі №910/5880/21. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про здійснення розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 22.03.2022. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до   22.03.2022.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (зі змінами         від 14.03.2022) в Україні введено воєнний стан, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
У зв`язку із загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів, суддів і працівників апарату суду, керуючись статтею 3 Конституції України, статтями 10, 12 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статтею 29 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтями 2, 6 Європейської 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, рішенням Ради суддів України №9, враховуючи положення Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, розпоряджень Ради оборони міста Києва, судові справи призначені у період з 24.02.2022 по 31.03.2022 були зняті з розгляду.
Наказом Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2022, у зв`язку з можливістю здійснення повноважень суддів безпосередньо у приміщенні суду, відновлено здійснення судочинства.
Частиною 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, позовного провадження (загального або спрощеного).
Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні (частина 3 статті 12 ГПК України).
Відповідно до частини 3  статті 247 ГПК України  при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Частиною 10  статті 270 ГПК України  визначено, що апеляційні скарги на    рішення господарського суду у справах з ціною позову не менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.    
Враховуючи, що предметом позову у цій справі є вимога про стягнення    43  511,93 грн, вказана справа, у відповідності до приписів  ГПК України, відноситься до малозначних справ.
Відповідно до ч. 13  ст. 8 ГПК України     розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Виходячи із зазначених правових норм, враховуючи відсутність клопотань інших учасників справи, перегляд оскаржуваного рішення ухвалено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2    ст. 269 ГПК України    суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Статтею 129 Конституції України    та ч. 1    ст. 74 ГПК України    визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та обґрунтування відзиву, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржене рішення у даній справі залишити без змін, виходячи з наступного.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
Постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу №172045 від 17.12.2019 відкрито виконавче провадження №61217460 про стягнення з ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД» на користь Державного бюджету в особі Державної служби України з безпеки на транспорті штрафу у розмірі 17 000 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 у справі №520/3528/2020    у задоволенні адміністративного позову ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД» про скасування постанови №172045 від 17.12.2019 Управління Укртрансбезпеки у Харківській області відмовлено.
16.09.2020 позивач - ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД», сплатив у повному обсязі суму у розмірі 209 250,00 грн (з урахуванням виконавчого збору та коштів на витрати виконавчого провадження), до якої, згідно вказаного платіжного доручення, включено суму нарахованого штрафу на підставі постанови Управління Укртрансбезпеки у Харківській області про застосування адміністративно- господарського штрафу №172045 від 17.12.2019 в розмірі 17 000 грн. Зазначені кошти були сплачені на рахунок Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), банк отримувача - Держказначейська служба України м. Київ.
11.11.2020 постановою Другого апеляційного адміністративного суду по справі №520/3528/2020 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2020р. по справі №520/3528/2020 скасовано та прийнято нове рішення, яким адміністративний позов ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД» задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу № 172045 від 17.12.2019.
Постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2020 по справі №520/3528/2020 набрала законної сили 11.11.2020.
Таким чином, до Державного бюджету України зайво сплачені грошові кошти у розмірі 17    000,00 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Предметом спору у даній справі є стягнення суми нарахованого штрафу 17    000,00 грн, які є зайво сплаченими до Державного бюджету України на підставі постанови Управління Укртрансбезпеки у Харківській області про застосування адміністративно- господарського штрафу №172045 від 17.12.2019.  
Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами  глави 83 Цивільного кодексу України. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Так  ст. 1212 ЦК України  регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, відповідно до якої, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Застосування  ст. 1212 ЦК України  має відбуватись за наявності певних умов та відповідних підстав, що мають бути встановлені судом під час розгляду справи на підставі належних та допустимих доказів у справі.
У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна,  ст. 1212 ЦК України  може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Або ж коли набуття відбулось у зв`язку з договором, але не на виконання договірних умов. Чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання коштів).
Крім того, суд зазначає, що за змістом положень  ст. 1212 ЦК України  про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави цей вид зобов`язань породжується наявністю таких юридичних фактів: 1) особа набула або зберегла у себе майно за рахунок іншої особи; 2) правові підстави для такого набуття (збереження) відсутні або згодом відпали.
Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 у справі №520/3528/2020 було скасовано постановою Другого апеляційного адміністративного суду по справі №520/3528/2020, якою зокрема скасовано постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу в розмірі 17    000,00 грн №172045 від 17.12.2019. 
Таким чином, до Державного бюджету України зайво сплачені грошові кошти в розмірі 17    000,00 грн, а відтак є такими, що зараховані до Державного бюджету України без відповідної правової підстави.
Колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на повернення сплачених на підставі    вказаної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу грошових коштів в розмірі    17 000,00 грн, якому кореспондує відповідний обов`язок    відповідача вчинити дії, спрямовані на повернення грошових коштів в розмірі 17 000,00 грн.
Згідно зі  статтею 29 Бюджетного кодексу України  (далі -  БК України)  до доходів загального фонду Державного бюджету України належать, зокрема, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, що відповідно до закону сплачуються при поданні ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів на клеймування державним пробірним клеймом до казенних підприємств пробірного контролю та під час набуття права власності на легкові автомобілі, з операцій придбавання (купівлі-продажу) нерухомого майна, з користування та надання послуг стільникового рухомого зв`язку.
Відповідно до частини другої  статті 45 БК України  Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій покупцям (споживачам) за рахунок сплачених до державного бюджету сум штрафних (фінансових) санкцій, застосованих такими органами за наслідками проведеної перевірки за зверненням або скаргою покупця (споживача) про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій.
Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів затверджено  наказом Міністерства фінансів України від 3 вересня 2013 року № 787(далі - Порядок).
Цей Порядок визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі). Дія Порядку не поширюється на операції з відшкодування податку на додану вартість та повернення з бюджету коштів за рішенням суду.
Відповідно до пункту 5 Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.
У спірних правовідносинах органом, що здійснює контроль справляння надходжень бюджету за відповідним кодом  класифікації доходів бюджету  та за поданням якого мало б здійснюватись повернення коштів, які були посилково сплачені до Державного бюджету України, є Державна служба України з безпеки на транспорті.
У разі, коли орган, що здійснює контроль справляння надходжень бюджету за відповідним кодом  класифікації доходів бюджету  в установлений законом строк не надає відповідне подання органу державного казначейства, платник може скористатись своїм правом на судове оскарження бездіяльності шляхом звернення з позовом про стягнення відповідної суми коштів (повернення надміру/помилково сплаченої суми) з Державного бюджету України.
Кошти Державного бюджету України належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга  статті 2 ЦК України).
Відповідно до частини першої  статті 170 ЦК України  держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.
При цьому в господарському процесі згідно із    частиною четвертою  статті 56 ГПК України  держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник. 
Посилання апелянта на те, що позивач мав звернутись до того органу, до якого ним було перераховано кошти, згідно платіжного доручення доданого до справи, а саме до третьої особи - Міжрайонного Відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) не приймаються до уваги, оскільки вони суперечать статті 45 БК України та пункту 5 Порядку, де вказано, що Казначейство України за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету. 
Зазначені апелянтом доводи не приймаються до уваги. Зазначені апелянтом обставини не можуть вважатись перешкодою для позивача щодо безпосереднього звернення в суд з позовною заявою про повернення з Державного бюджету помилково сплачених коштів.  
Оскільки у цьому спорі органом, який здійснює контроль справляння надходжень бюджету за відповідним кодом  класифікації доходів бюджету  та за поданням якого мало б здійснюватись повернення коштів, що були помилково сплачені до Державного бюджету України, є Державна служба України з безпеки на транспорті, яка під час розгляду справи в суді першої інстанції не спростувала ані факту помилкового надходження спірної суми на    рахунок за кодом  класифікації доходів бюджету  21081301, ані відсутності правових підстав для її утримання, ані своєї протиправної бездіяльності щодо звернення до органу Казначейства з відповідним поданням, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.
Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують вірного по суті рішення суду, при ухваленні якого судом надано оцінку як кожному доказу окремо, так і в їх сукупності, вірно встановлено характер спірних правовідносин та в цілому правильно застосовані норми матеріального права, які їх регулюють.
Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди відповідача з висновками суду першої інстанції про задоволення позову, а тому не дають підстав для висновку про неповне дослідження матеріалів справи місцевим судом, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору. 
Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, викладених в оскаржуваному рішенні.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні    вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Судові витрати.
Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до  ст. 129 ГПК України  та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються на відповідача (скаржника).
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270,273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2021 у справі №910/5880/21 залишити без змін.
3.    Матеріали справи №910/5880/21 повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            В.А. Корсак 

Судді                                                                                В.В.Андрієнко

                                                                                С.В. Владимиренко