ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

Додаткова постанова
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2022 року          м.Дніпро         Справа №  908/2771/21 
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя: Березкіна О.В. (доповідач)
суддів: Іванов О.Г., Антонік С.Г.
при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.
представники сторін не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання  Товариства з обмеженою відповідальністю "Елтранс Україна" про стягнення витрат на правничу допомогу у справі № 908/2771/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Елтранс Україна"
до Державного підприємства національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електричена станція"
про стягнення заборгованості в розмірі 4 865 673, 09 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Елтранс Україна" звернувся до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" із позовом про стягнення 4 965 673,09 грн., які складаються з: 4 720 499,10 грн. основного боргу за договором поставки № 450(1)20УК/53-121-01-20-09984 від 01.12.2020, 72 242,16 грн. 3% річних та 172 931,83 грн. інфляційних втрат.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 26.01.2022 року у справі №908/2771/21 позов задоволено.
Суд стягнув з Державного підприємства національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електричена станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Елтранс Україна" 4 620 499, 10 грн. основного боргу, 72 242, 16 грн. 3% річних, 172 931, 83 грн. інфляційних втрат та    74 458, 10 грн. судового збору.
В частині стягнення 100 000, 00 грн. основного боргу провадження у справі закрито.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 20.07.2022 по справі №908/2771/21 апеляційну скаргу Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція” - залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Запорізької області від 26.01.2022 року у справі №908/2771/21 - залишено без змін. Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покладено на Державне підприємство “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція”.
     20.07.2022 позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Елтранс Україна" звернувся до Центрального апеляційного господарського суду із клопотанням про стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки  суд апеляційної інстанції не вирішив питання щодо розподілу судових витрат на правову допомогу.
     При цьому у відзиві на апеляційну скаргу позивачем заявлялась вимога про стягнення витрат на правничу допомогу та були надані відповідні докази їх фактичного понесення та здійсненних витрат (а.с.28 т.2).
Відповідно до п.17.9 Перехідних положень ГПК України, якщо на момент надходження заяви про внесення виправлень, ухвалення додаткового рішення, роз`яснення судового рішення справа у відповідному суді відсутня, суд витребовує справу з суду нижчої інстанції протягом п`яти днів із дня надходження відповідної заяви, а суд нижчої інстанції направляє справу до суду, який її витребував, не пізніше наступного дня із дня надходження відповідної вимоги суду. У такому випадку подана заява розглядається протягом десяти днів із дня надходження справи до суду, який має її розглядати.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.07.2022 розгляд клопотання позивача про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2771/21 призначено у судовому засіданні на 08.08.2022 на 09 год. 30 хв. в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду, що розташований за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань № 207. 
Рекомендовано учасникам справи утриматись від безпосередньої присутності в залі суду, прийняти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. 
Учасників процесу про призначення засідання щодо розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №908/2771/21 повідомлено засобами електронного зв`язку.
27.07.2022 року від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Елтранс Україна" надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, клопотання  про стягнення витрат на правничу допомогу у справі № 908/2771/21 підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити.
03.08.2022 року   від  відповідача - Державного підприємства національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електричена станція" надійшло клопотання про    відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану,    яке  обгрунтовано тим, що  з 28.02.2022 року  у регіоні за місцем знаходження ВП ЗАЕС розпочались  активні бойові дії, внаслідок  яких 04.03.2022 року Енергодарська міська територіальна громада Запорізької області ( в межах якої  розташовані виробничі потужності та органи управління  Відповідача) тимчасово окупована російськими військами, що позбавляє можливості  відповідача прийняти участь в судовому засіданні з розгляду справи в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду.
Можливість  участі відповідача в судовому засіданні з розгляду справи в режимі відеоконференції поза  межами приміщення  суду з використанням власних технічних  засобів також відсутня через нестабільну роботу інтернет зв`язку та умови перебування стратегічного об`єкту  під ефективним  контролем  окупантів.
Розглянувши дане клопотання, колгія суддів  вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Положеннями пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.
Об`єктивними критеріями розумності строків є: 1) розгляд та вирішення справи у строки, визначені законом; 2) розгляд та вирішення справи у найкоротші з можливих строків; 3) здійснення процесуальних дій та ухвалення судом процесуальних рішень, а також виконання процесуальних обов`язків учасниками справи з безумовним дотриманням встановлених законом або визначених судом строків; 4) своєчасне виконання судового рішення, яке набуло законної сили, зокрема, відкриття виконавчого провадження, а також вжиття заходів до повного виконання рішення суду; 5) можливість відступлення від визначених законом або встановлених судом строків лише з об`єктивних причин, що зумовлені непереборними обставинами, незалежними від волі та поведінки суду та/або учасників справи.
Вимогу стосовно розумності строку розгляду справи не можна ототожнити з вимогою швидкості розгляду справи, адже поспішний розгляд справи призведе до його поверховості, що не відповідатиме меті запровадження поняття «розумний строк».
В той же час,  статтею 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони зобов`язані добросовісно користуватися  належними  їм процесуальними  правами,  виявляти  взаємну  повагу  до  прав  і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів  до всебічного, повного  та  об`єктивного  дослідження  всіх  обставин справи. 
При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Підстави для    відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану    в Україні відсутні, оскільки:
- така обставина не є підставою для відкладення чи зупинення розгляду справи відповідно до вимог ГПК України;
- строк розгляду апеляційної скарги визначений цим Кодексом;
- відповідно до статті 10 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" у період воєнного стану повноваження судів не можуть бути припинені;
- згідно з статтею 64 Конституції України в умовах воєнного стану права і свободи, передбачені статтею 55 цієї Конституції, не можуть бути обмежені.
За наведених обставин, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.
03.08.2022 року   від  відповідача - Державного підприємства національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електричена станція" надійшло клопотання в якому останній просив відмовити  Товариству з обмеженою відповідальністю "Елтранс Україна" в задоволенні вимоги про стягнення з Державного підприємства національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електричена станція" витрат на  професійну правничу допомогу в повному обсязі.
В судовому засіданні 08.08.2022 оголошено вступну та резолютивну частину додаткової постанови. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту поданої заяви, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Елтранс Україна" про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 282 ГПК України, постанова суду апеляційної інстанції має містити, зокрема, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до частин 1, 3  статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З урахуванням вищезазначених вимог закону, при визначені розміру правничої допомоги Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).
Відповідно до частини 4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частинами 1 та 2 ст. 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
За приписами частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вбачається  з матеріалів справи,  про понесення витрат на правничу допомогу позивачем заявлено у відзиві на апеляційну скаргу, та в подальшому з клопотанням від 20.07.2022 подані відповідні докази (а.с. 19-28 т.2, а.с.62-66, т.2). 
Отже, позивачем дотримано строки подання відповідних доказів на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, визначених ч.8 ст.129 ГПК України. 
На підтвердження понесених витрат на послуги адвоката позивач надав разом з позовом договір про надання правової (правничої ) допомоги від 09.09.2021, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Елтранс Україна" (позивачем) як клієнтом та адвокатським об`єднанням "Хілько" в особі Керуючого партнера Хілько Антона Сергійовича (далі адвокатське об`єднання), відповідно до п. 1.1 якого правова допомога надається позивачу у справі про стягнення заборгованості, інфляційних втрат та 3% річних за договором поставки №450(1)20УК/53-121-01-20-09984 від 01.12.2020 року,  укладеного між державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Елтранс Україна". 
Відповідно до п.4.1 договору, орієнтовна вартість послуг вказується у попередньому (орієнтовному) описі робіт.
Остаточна вартість послуг визначається у Детальному описі робіт (п.4.2).
Згідно п.4.3 договору, вартість робіт визначається у фіксованому розмірі ціни послуг без врахування часу роботи адвоката.
Пунктом 4.4 договору зазначено, що оплата за даним договором здійснюється шляхом 100% попередньої оплати на підставі рахунку та попереднього (орієнтовного) опису робіт.
За результатом наданих послуг складається Акт приймання-передачі послуг, який підписується клієнтом протягом 5 днів з дня його отримання (п.4.6 договору)
На виконання умов договору, адвокатом (виконавцем) виставлено позивачу рахунок від 20.07.2022 на суму 6 000 грн. за надання правової (професійної правничої) допомоги на підставі договору від 09.09.2022 з ведення даної справи, написання відзиву на апеляційну скаргу (а.с.19, т.2), який оплачений у повному обсязі позивачем згідно платіжного доручення №1000 від 11.07.2022 (а.с.66, т.2).
Матеріалами справи підтверджується складання процесуальних документів в суді апеляційної інстанції адвокатом Хілько А.В. 
Також представник позивача – адвокат Хілько А.В. брав участь в судовому засіданні у даній справі в суді апеляційної інстанції 20.07.2022, що підтверджується наявним в матеріалах справи протоколом судового засідання від відповідної дати.
До заяви про ухвалення додаткового рішення (направлена суду засобами поштового зв`язку 20.07.2022) позивачем наданий  акт приймання-передачі наданих послуг від 20.07.2022, згідно з якими позивачем прийнято без претензій і зауважень послуги щодо надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції (за складання відзиву і за участь у судовому засіданні) на суми 6 000 грн. 
Відповідач  надав заперечення щодо розміру витрат на  правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, зазначивши, що    він є неспівмірним з часом, витраченим на її надання та складністю справи. 
Вирішуючи питання щодо  наявності підстав для зменшення розміру  витрат, колегія суддів враховує наступне.
Так,   вартість  витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції позивач  визначив у розмірі 6000 грн., з яких  4000 грн. за  складання відзиву і 2000 грн. за участь у судовому засіданні. 
При цьому,    як  вбачається з матеріалів справи  і правильно зазначено відповідачем у своїх запереченнях,   відзив на апеляційну скаргу фактично повторює зміст відповіді на відзив в суді першої інстанції, не містить аналізу  будь-яких нових норм права, які не були  враховані   під  час розгляду судом першої інстанції,  складання відзиву на апеляційну скаргу не потребувало додаткового  вивчення судової практики та не вимагало значних  професійних зусиль.
Судове засідання в  суді апеляційної інстанції за участю представника позивача відбулось в режимі відеоконференції з 9.30 до 09.43, тобто, зайняло незначний  проміжок часу, а тому, з урахуванням  вищезазначених обставин, та положень  ст. 129 ГПК України,  колегія суддів вважає, що розмір гонорару, визначений стороною, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, що надає підстави суду не присуджувати позивачу  всі його  витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, та вважає, що на користь позивача підлягає  стягненню 3000 грн. витрат на  правничу допомогу, з покладенням іншої частини   понесених витрат на позивача.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Елтранс Україна" про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №908/2771/21 – задовольнити частково. 
Стягнути з Державного підприємства національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція"                     ( ЄДРПОУ 19355964) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Елтранс Україна" ( ЄДРПОУ 39380838)  3 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.
Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Запорізької області.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.
Повний текст додаткової постанови виготовлено та підписано 10.08.2022.

Головуючий суддя                                                                                           О.В. Березкіна

Суддя                                                                                                               О.Г.Іванов

Суддя                                                                                                                С.Г.Антонік