УХВАЛА

27 червня 2022 року 
м. Київ

справа №420/4115/20
адміністративне провадження № К/990/14335/22  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів -Калашнікової О.В., Кашпур О.В.,
перевіривши касаційну скаргу Київської обласної прокуратури
на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року
та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2022 року у справі № 420/4115/20 за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити дії, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Київської обласної прокуратури, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Київської обласної прокуратури щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні в розмірі середнього місячного заробітку у сумі 21830,86 грн., стягнути на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу в розмірі 21830,86 грн. та стягнути на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні  з 23 квітня 2020 року  по  день ухвалення судового рішення. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Київської обласної прокуратури щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні в розмірі середнього місячного заробітку у сумі 21830,86 грн.
Стягнуто з Київської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу в розмірі 21830,86 грн.
Стягнуто з Київської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час  затримки розрахунку при звільненні  з 23 квітня 2020 року  по 26 травня  2021 року в сумі 36862,18 грн. 
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2022 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року скасовано в частині стягнення з Київської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1  середній заробіток за час  затримки розрахунку при звільненні  з 23 квітня 2020 року  по 26 травня  2021 року в сумі 36862,18 грн.
Ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог про стягнення на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні  з 23 квітня 2020 року  по  день ухвалення судового рішення відмовлено.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року залишено без змін. 
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції в частині стягнення вихідної допомоги при звільненні, відповідач звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду.
Заявник, посилаючись на положення пункту 2 частини четвертої  статті 328 КАС України та необхідність відступлення від висновку Верховного Суду, на який послався суд апеляційної інстанції, просить скасувати оскаржені судові рішення та відмовити в позові в частині стягнення вихідної допомоги при звільненні.
Предметом спору цій справі, зокрема, є стягнення невиплаченої вихідної допомоги прокурору, у зв`язку із його звільненням за ініціативою роботодавця.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
За приписами пункту 6 частини першої  статті 333 КАС України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій  статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій застосували висновки Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі № 560/3971/19, від 27 січня 2021 року у справі № 380/1662/20, від 21 січня 2021 року у справі № 260/1890/19, від 18 лютого 2021 року у справі № 640/23379/19, від 25 лютого 2021 року у справі № 640/8451/20, від 17 березня 2021 року у справі № 420/4581/20, від 30 березня 2021 року у справі № 640/25354/19, від 31 березня 2021 року у справі № 320/2449/20, від 15 квітня 2021 року у справі № 440/3166/20 і від 18 травня 2021 року у справі № 360/2160/20, в яких Суд указав, що унесені  Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури»  зміни до  КЗпП України  не визначають особливостей регулювання трудових відносин прокурорів, а лише передбачають, що ці особливості встановлюються спеціальним законом. Водночас, частиною п`ятою  статті 51 Закону №1697-VII та частиною четвертою статті 40 КЗпП України передбачений виключний перелік випадків коли до правовідносин щодо звільнення прокурорів не застосовуються норми  КЗпП України. Разом з тим, у такий виключний перелік не включено питання виплати вихідної допомоги при звільненні прокурора, а отже не заборонено застосування положень  статті 44 КЗпП України  при вирішенні спірного питання. Верховний Суд також зазначив, що чинним національним законодавством закріплені правові гарантії щодо дотримання трудових прав працівника при його звільненні. Під гарантіями трудових прав працівників розуміють систему встановлених законодавством заходів щодо врегулювання питань, що пов`язані з порушенням трудового законодавства й вирішення трудових спорів робітників і службовців, направлених на захист їхніх трудових прав. Однією з таких гарантій є виплата працівнику, який звільняється, вихідної допомоги, що є державною гарантією, що    полягає в грошовій виплаті працівнику у випадках, передбачених законом, роботодавцем в колективному договорі або сторонами. Під вихідною допомогою зазвичай розуміють грошові суми, які виплачуються працівникові у передбачених законодавством випадках у разі припинення трудового договору з незалежних від працівника обставин. 
Крім того, необхідність відступу від висновку, викладеного в раніше ухвалених постановах Верховного Суду має виникати з певних визначених об`єктивних причин і такі причини повинні бути чітко визначені та аргументовані скаржником при посиланні на пункт 2 частини 4 статті 328 КАС України.
Обґрунтованими підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду можуть бути, зокрема, зміна законодавства; ухвалення рішення Конституційним Судом України або ж винесення рішення Європейського суду з прав людини, висновки якого мають бути враховані національними судами; зміни у правозастосуванні, зумовлені розширенням сфери застосування певного принципу права або ж зміною доктринальних підходів до вирішення питань, необхідність забезпечити єдність судової практики у застосуванні норм права тощо.
Водночас, скаржником не обґрунтована належним чином необхідність відступлення від сформованих висновків Верховного Суду щодо застосування норм права.
Посилання скаржника на пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України є необґрунтованим, оскільки вказуючи на неврахування судами попередніх інстанцій постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №711/4010/13-ц, скаржник не вказує конкретну норму права, яка застосована судом без урахування висновку Верховного Суду. 
Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та    незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанції, що відповідають висновкам Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, пунктом 6 частини першої 333 КАС України,
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Київської обласної прокуратури на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2022 року у справі № 420/4115/20 за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити дії - відмовити.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                                                                                           В. Е. Мацедонська
Судді:                                                                                                                                                                                               О. В. Калашнікова
                                                                                                                                                                                                                      О. В. Кашпур
Згідно з оригіналом
Помічник судді                                                    Марія ЛЕЛЮХ