КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
Справа №756/13247/20                             Головуючий у 1 інстанції: Майбоженко А.М. 
Провадження №22-ц/824/466/2022         Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
 
22 лютого 2022 року                                                                                     м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді                                       Гаращенка Д.Р.
суддів                                                               Сліпченка О.І., Сушко Л.П.,
за участю секретаря                                    Стеблиненко А.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІГІЄНА-МЕД СТЕРИЛ» про поновлення на роботі,-
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «ГІГІЄНА-МЕД СТЕРИЛ» про поновлення на роботі, в якому просив скасувати незаконний наказ №017 від 07 жовтня 2020 року про звільнення юриста з тендерних процедур ОСОБА_1 з 07 жовтня 2020 року згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України з займаної посади за прогули.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15 вересня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІГІЄНА-МЕД СТЕРИЛ» про поновлення на роботі задоволено частково.
Змінено формулювання та дату звільнення ОСОБА_1 в наказі №017 від 07.10.2020.
21 вересня 2021 року ОСОБА_1 подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив вирішити розподіл судових витрат, що зазначені у заяві від 25 травня 2021 року.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2021 року відмовлено в ухваленні додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІГІЄНА-МЕД СТЕРИЛ» про поновлення на роботі.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду про відмову в ухваленні додаткового рішення та стягнути з відповідача судові витрати у повному обсязі, постановити окрему ухвалу щодо порушення суддею Майбоженко А.М. норм процесуального права.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначав, що судом першої інстанції незаконно відмовлено у стягненні витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 18 500 грн.
Згідно з ч.3, 4 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Учасники справи про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення не повідомлялись.
Вирішуючи питання про ухвалення додаткового рішення у справі суд виходить з наступного.
Частиною 1 ст.270 ЦПК України передбачено випадки для ухвалення додаткового рішення. Так, зокрема, згідно п.4 цієї норми, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Відповідно до ч.1,3 ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Частиною 4 ст.141 ЦПК України визначено, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
25.05.2021 позивачем подано суду заяву про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу, в якій просив стягнути з відповідача на його користь 18 500 грн. витрат. 
До поданої заяви додано копію договору про надання правової допомоги №2 від 29.04.2021, укладеного між позивачем та адвокатом Холостенком О.В., квитанцію про перерахування коштів від 24.05.2021 на ім`я ОСОБА_2 у розмірі 9 547,74 грн, акт виконаних робіт №1 від 21.05.2021.
Відмовляючи у задоволені заяви суд першої інстанції, суд першої інстанції зазначив, що зі змісту договору про надання правової допомоги, а саме п.4.1, розмір та порядок оплати гонорару адвокату визначається угодою сторін у фіксованій сумі і визначається у додатковій угоді до даного договору, яка є його невід`ємною частиною.
Відповідно до п.4.3 Договору, оплата гонорару за цим Договором за надання юридичної допомоги клієнтом при підписанні цього договору.
Матеріали справи не містять додаткової угоди до договору, в якій би було обумовлено фіксовану ціну гонорару адвоката. Сам зміст договору не містить даних щодо справ, правова допомога у яких надається позивачу ОСОБА_1 .
Складання, підписання акту виконаних робіт договором не передбачено.
Апеляційний суд повністю погоджується із таким висновком суду першої інстанції. 
Крім того Постановою Київського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15 вересня 2021 року скасовано, ухвалено нове судове рішення яким  позов    ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІГІЄНА-МЕД СТЕРИЛ» про поновлення на роботі, залишено без задоволення. 
За таких обставин підстав для стягнення на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу відсутні.
Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 375, 383, 384 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  в частині оскарження ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2021 року залишити без задоволення.
Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 23 лютого  2021 року.
 
Головуючий                                                                           Д.Р. Гаращенко
 
Судді                                                                                      Л.П. Сушко
 
                                                                                                О.І. Сліпченко