П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/21530/21	

 	Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.                                Дата і місце ухвалення: 04.02.2022р., м. Одеса                                                                      	

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  -   Ступакової І.Г.
суддів             -    Бітова А.І.
-          Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування грудня 2015 року та сiчня 2016 року як місяців, за якими починається обчислення індексу споживчих цін (базових місяців) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015р. по 28.02.2018р. включно;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015р. по 28.02.2018р. включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 81424,63 грн. із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України вiд 15.01.2004р. №44, з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмiрi індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018р. по 21.09.2018р. включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3908,20 грн., відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 3908,20 грн. за період з 01.03.2018р. по 21.09.2018р. включно в сумі 26184,94 грн. відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078, iз одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004р. №44, з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що у період проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 відповідачем здійснювалося нарахування індексації грошового забезпечення не в повному обсязі, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звертався до суду з відповідним позовом. На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2021р. по справі №420/13970/21 військовою частиною нараховано та виплачено на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 28.02.2018р. із застосуванням базового місяця січня 2016 року, а за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. при виплаті індексації грошового забезпечення відповідачем застосовано базовим місяцем грудень 2015 року. При визначенні місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для нарахування індексації грошового забезпечення  в/ч НОМЕР_1 не враховано пункти 5 та 10-2 постанови КМУ №1078, що призвело до нарахування індексації в заниженому розмірі. До того ж, за період з 01.03.2018р. по 21.09.2018р. військовою частиною не було виплачено ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію  грошового забезпечення на загальну суму 26184,94 грн. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015р. по 28.02.2018р. включно із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015р. по 28.02.2018р.  із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням в/ч НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 04.02.2022р. з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що виплата індексації залежить від обсягу фінансування на відповідний рік. Для виплати індексації з грудня 2015 року по лютий 2018 року в Міністерства оборони України фінансового ресурсу не було та фінансування не проводилося. До того ж, в/ч НОМЕР_1 виконувала роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016р. №248/3/9/1/2, в яких було зазначено про не нарахування індексації грошового забезпечення. Чинним законодавством не передбачено механізму нарахування та виплати індексації за попередні роки. 
Також, апелянт посилається на помилковість висновку суду першої інстанції, що базовим місяцем для виплати індексації за період з 01.12.2015р. по 28.02.2018р. є січень 2008 року,  у зв`язку із затвердженням постановою КМУ від 07.11.2007р. №1294 з 01.01.2018р. нових схем посадових окладів військовослужбовців. Апелянт зазначає, що ретроспективне поширення дії п.5 Порядку №1078 в частині визначення індексу споживчих цін  за 1 або 100% із прив`язкою до встановлення посадових окладів постановою КМУ №1294, яка почала діяти за 8 років до зміни відповідного правового регулювання  щодо встановлення такого індексу, є необґрунтованим та суперечить дії правових норм в часі. 
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
На підставі ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги в/ч НОМЕР_1, тобто в частині вимог позову ОСОБА_1 , які задоволено оскаржуваним судовим рішенням.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 30.10.2002р. по 21.09.2018р. ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1.
Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 21.09.2018р. №206 ОСОБА_1 з 21.09.2018р. звільнено з військової служби у запас за ст.26 ч.5 п.2 пп. «к» Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з 21.09.2018р. (припинення чинності контракту), виключено зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення.
20.04.2021р. ОСОБА_1 звернувся до в/ч НОМЕР_1 із заявою, у якій просив надати довідку про розмір виплаченої йому індексації за період з 01.12.2015р. по 21.09.2018р., розрахунок належної позивачу індексації, копії карток особового рахунку про нараховане та виплачене грошове забезпечення, витяги з наказів тощо.
Листом від 25.05.2021р. т.в.о. командира в/ч НОМЕР_1 повідомив ОСОБА_1 , що за період з 01.03.2018р. по 21.09.2018р. нарахування та виплата індексації позивачу було здійснено у повному обсязі. Щодо нарахування індексації за період з 01.01.2016р. по 28.02.2018р. зазначено про відсутність у Міноборони можливості виплати індексацію грошового забезпечення. Щодо визначення місяців для обчислення індексу споживчих цін повідомлено, що для розрахунку індексації за період з 01.12.2015р. по 28.02.2018р. базовим місяцем є січень 2016 року, за період з 01.03.2018р. по 21.09.2018р. - березень 2018 року.
Вважаючи, що невиплата індексації грошового забезпечення в повному обсязі за період з грудня 2015 року по вересень 2018 року порушує права військовослужбовця на належне та гарантоване забезпечення, ОСОБА_1 оскаржив відповідні дії в/ч НОМЕР_1 в судовому порядку.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2021р. по справі №420/13970/21 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 . 
Визнано протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати в повному обсязі ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 з 01.12.2015р. по 21.09.2018р. та зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за час проходження військової служби за період з 01.12.2015р. по 21.09.2018р., з урахуванням проведених виплат. 
При цьому, судом відмовлено у задоволенні вимоги ОСОБА_1 про визначення січня 2008 року, як базового місяця для виплати індексації у вказаний період, з підстав передчасності даної вимоги.
На виконання судового рішення у справі №420/13970/21 в/ч А 2800 нараховано та виплачено на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015р. по 28.02.2018р. із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) січень 2016 року.  
Вважаючи протиправними дії відповідача, зокрема, щодо визначення січня 2016 року базовим місяцем  для розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015р. по 28.02.2018р. ОСОБА_1 оскаржив їх в судовому порядку.
Задовольняючи позов ОСОБА_1 в частині вимог щодо зобов`язання в/ч нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015р. по 28.02.2018р. включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року суд першої інстанції виходив з того, що визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007р. за №1294, яка діяла до дати набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017р. за №704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців. Враховуючи незмінність розмірів посадових окладів військовослужбовців у період з 01 січня 2008 року по 01 березня 2018 року, тому, за висновками суду першої інстанції, січень 2008 року є базовим місяцем для перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991р. №1282-XII (далі - Закон №1282-XII).
Відповідно до ст.1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно ст.2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №1282-XII, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Згідно ч.1 ст.5 Закону №1282-XII підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.
Відповідно до ч.2 ст.5 Закону №1282-XII, підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Згідно ст.18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000р. №2017-III законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо, зокрема, індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Таким чином, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок №1078).
Відповідно до п.1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року №491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абз.8 п.4 Порядку №1078).
Відповідно до п.6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
У зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015р. №1013 (далі - Постанова №1013) п.5 Порядку №1078 викладено в новій редакції:
« 5. У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку».
Отже, починаючи з 09.12.2015р. обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник, у тому числі військовослужбовець.
Пунктом 1 Постанови №1013 внесено зміни до Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, що призвело до збільшення посадових окладів працівників, заробітна плата яких обчислюється за вказаною тарифною сіткою.
Відповідно до п.3 Постанови №1013 міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів доручено вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.
Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (Офіційний вісник України, 2003р., №29, ст.1471).
Виходячи з системного аналізу п.1-3 Постанови №1013, базовий місяць січень 2016 року застосовується для подальшої індексації заробітної плати за посадами, оклади (тарифні ставки) за якими підвищилися в грудні 2015 року у зв`язку з прийняттям Постанови №1013, що відповідає положенням п.5 Порядку №1078 в редакції з 09.12.2015р.
В свою чергу, Порядок №1078 пов`язує обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації зі зміною окладів (тарифних ставок), тому базовий місяць індексації грошового забезпечення (заробітної плати) змінюється виключно у разі підвищення посадових окладів (тарифних ставок).
Станом на час виникнення спірних правовідносин тарифні ставки (оклади) військовослужбовців обчислювалися відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007р. №1294, яка набрала чинності 01.01.2008р.
Зміна тарифних ставок (окладів) військовослужбовців відбулась лише з 01.03.2018р. у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що індексація грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015р. по 28.02.2018р. підлягає обчисленню з урахуванням базового місяця, що відповідає місяцю зміни тарифних ставок (окладів) військовослужбовців, тобто січня 2008 року.
При цьому, колегія суддів наголошує, що відповідач, здійснюючи нарахування індексації, не має дискреційних повноважень щодо визначення базового місяця індексації, оскільки не вправі обирати його на власний розсуд, а має діяти у чітко визначених межах закону.
Разом з тим, наявність у відповідача повноважень щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення з урахуванням, окрім іншого, певного базового місяця індексації, не скасовує компетенції суду щодо можливості зобов`язання відповідача враховувати при обчисленні індексації конкретний базовий місяць, за наявності про це відповідного спору між сторонами.
Що ж до доводів апелянта про відсутність фінансування для виплати на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за спірний період, виконання в/ч НОМЕР_1 роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016р. №248/3/9/1/2, відсутність механізму нарахування та виплати індексації за попередні роки тощо, то колегія суддів не надає їм правову оцінку, оскільки право ОСОБА_1 на  індексацію грошового забезпечення за час проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 за період з 01.12.2015р. по 21.09.2018р. встановлено судовим рішенням у справі №420/13970/21.
Доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_1 не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги в/ч НОМЕР_1 та скасування рішення суду першої інстанції від 04.02.2022р. колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Враховуючи, що дана справа є справою незначної складності, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -          

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
                                                                 Повний текст судового рішення виготовлений 05 липня 2022 року.

Головуючий:                                                                                                                     І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук