ПОСТАНОВА
іменем України

21 липня 2022 року 	 	справа № 340/5113/21	

                              Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
                                        головуючий суддя  Суховаров А.В. 
                                                   судді  Ясенова Т.І., Головко О.В.,     
                                        при секретарі Іотовій А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 (суддя Петренко О.С.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16.08.2021 звернулось до Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення від 19.05.2021 року за №871 «Про відмову в надані дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 ”; 
- зобов`язати відповідача, не пізніше 30 днів з дня набрання рішенням законної сили, надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,00 га, з них: 2,00 га – пасовища, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Кетрисанівської сільської ради.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 позов задоволений частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення від 19.05.2021 року за №871 «Про відмову в надані дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 »;
- зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,00 га, з них: 2,00 га – пасовища, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Кетрисанівської сільської ради, з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні.
В задоволені решти позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі Кетрисанівська сільська рада просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилаються на те, що відповідно до рішення від 26.02.2021 №156 земельна ділянка на яку претендує позивач включена до складу земельних ділянок на яких створено громадські пасовища, а тому надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства є неможливим.
Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:
ОСОБА_1 27.01.2021 звернулась до відповідача із заявою, в якій просила надати дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства до якої долучено викопіювання із Публічної кадастрової карти щодо бажаного місяця розташування земельної ділянки та копію паспорту і копію ідентифікаційного коду.
Рішенням 6 сесії 8 скликання Кетрисанівської сільської ради від 19.05.2021 відмовлено позивачу у зв`язку з тим, що відповідно до рішення від 26.02.2021 №156, земельна ділянка на яку претендує позивач включена до складу земельних ділянок на яких створено громадські пасовища.
Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, організація землеустрою.
Відповідно до частин 1-2 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Відповідно до пункту «в» частини 3 статті 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Відповідно до частин 6-7 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Таким чином, Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.
Підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою були висновки відповідача проте, що відповідно до рішення п`ятої сесії восьмого скликання Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 26.02.2021 №156 земельні ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення під пасовищами, які не надані у власність і користування та розташовані за межами населених пунктів на території Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, відведено під громадські пасовища.
Відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.
Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
Відповідно до ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.
Класифікація видів цільового призначення земель, затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року №548, визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів.
В зазначеному Класифікаторі землі сільськогосподарського призначення поділяються, зокрема на землі, для ведення особистого селянського господарства та на землі для сінокосіння і випасання худоби.
Нормами частини 2 статті 22 Земельного кодексу України визначено, що до земель сільськогосподарського призначення належать, зокрема, сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).
Відповідно до статті 34 Земельного кодексу України органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням п`ятої сесії восьмого скликання Кетрисанівської сільської ради від 26.02.2021 №156 вирішено створити громадські пасовища в адміністративних межах Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області орієнтовною площею 5660 га.
Отже, орган місцевого самоврядування має право на створення на землях комунальної власності громадського пасовища. Проте, реалізація цього права має відбуватись у відповідності з вимогами Земельного кодексу України та інших законів з питань землеустрою.
У межах спірних правовідносин, відповідачем не надано суду належних доказів, що у достатній мірі свідчили б про створення на обраній позивачем земельній ділянці громадського пасовища. Так, матеріали справи не містять доказів розроблення та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою створення громадського пасовища, формування земельної ділянки з відповідним цільовим призначенням та її реєстрації у Державному земельному кадастрі, реєстрації прав у державному реєстрі тощо.
Апеляційний суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що рішення п`ятої сесії восьмого скликання Кетрисанівської сільської ради від 26.02.2021 №156 є однією з початкових стадій формування земельної ділянки, а його прийняття не означає позитивного вирішення питання по суті.
Таким чином, відмовляючи у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав необхідності віднесення бажаної земельної ділянки до місцевого пасовища (без завершеної процедури), відповідач діяв у супереч наявним документам, оскільки жодного належного та допустимого доказу того, що бажана земельна ділянка є пасовищем, яке створене на підставі рішення відповідача суду надано не було, а тому спірне рішення Кетрисанівської сільської ради від 19.05.2021 № 871 підлягає скасуванню, як протиправне.
З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 – без змін.

                    Постанова набирає законної сили з 21.07.2022 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів.

   
                    Головуючий                                                                       А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      О.В. Головко