ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 травня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 340/5784/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Головко О.В.,     
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Електромеханічний завод «ЕТАЛ» на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 в адміністративній справі (суддя Брегей Р.І.) за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електромеханічний завод «ЕТАЛ» про вжиття заходів реагування у сфері державного нагляду(контролю),-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській областізвернулося доТовариства з обмеженою відповідальністю «Електромеханічний завод «ЕТАЛ» з позовом, в якому просило застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електромеханічний завод «ЕТАЛ» шляхом зупинення роботи (експлуатації) адміністративної будівлі (головного корпусу ВСУ «Ц»), яка розташована з адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Заводська, 1. 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 позов задоволено. Застосовано стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Електромеханічний завод «ЕТАЛ»» захід реагування у сфері державного нагляду (контролю) у виді заборони експлуатації приміщень, що знаходяться у адміністративній будівлі (головному корпусі ВСУ «Ц»), яка розташована по вул. Заводська, 1 у м.Олександрія Кіровоградської області, до повного усунення порушень.
В апеляційній скарзі відповідач, із посиланням на неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що після проведення планової перевірки відповідачем усунуто більшу частину порушень із зафіксованих в акті перевірки, а ті, які залишились неусунутими (обладнання адміністративного приміщення сертифікованою системою протипожежного захисту), не створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей, тому відсутні підстави для застосування найсуворішого заходу реагування у вигляді повного зупинення експлуатації автозаправної станції. Зазначено, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права задовольнивши позов на підставі заяви про збільшення позовних вимог.
В відзиві на апеляційну скаргу, позивач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено, що наказом Олександрійського районного управління Управління (далі відділ) від 15 липня 2021 року №13 прийнято рішення про проведення планової перевірки Товариства щодо додержання (виконання) законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки об`єктів (а.с.18).
У період з 02 по 13 серпня 2021 року відділ Управління провів перевірку Товариства на підпорядкованому йому об`єкті, що розташований по вул.Заводська,1 у м.Олександрія Кіровоградської області.
За результатами планового заходу складено акт перевірки щодо додержання вимог законодавства у сфері технічної та пожежної безпеки від 13.08.2021 №5, який 13.08.2021. 
Так за результатами планового заходу було виявлено 9 порушень вимог нормативно-правових актів у сфері пожежної та техногенної безпеки, які створюють загрозу для життя і здоров`я людей у адміністративній будівлі (головному корпусі ВСУ «ІД»), а саме:
- допущено влаштування та експлуатацію тимчасових електромереж в приміщеннях лабораторії та кабінеті директора в адміністративній будівлі (п. 1.8 глави 1 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за №252/26697 (далі - ППБУ));
- всі приміщення адміністративної будівлі не обладнано системами протипожежного захисту (установкою автоматичної пожежної сигналізації) в подальшим укладанням угоди на її технічне обслуговування з організацією, яка мас відповідну ліцензію (п. 1.2 глави 1 розділу VППБУ; пп. 4.1 п. 4 таблиці Лі додатка А Державних будівельних норм України «Системи протипожежного захисту», затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 13.11.2014 № 312-ДБН В.2.5-56:2014));
- не здійснено випробування системи зовнішнього протипожежного водопроводу на тиск та витрату води зі складанням відповідного акта (п.п. 4 п. 2. і глави 2 розділу V ППБУ);
- наявні пожежні кран комплекти не укомплектовано важелями для полегшення пуску води (п.п. 2 п. 2.2 глави 2 розділу V ППБУ);
- приміщення адміністративної будівлі не забезпечено вогнегасниками згідно з нормами належності (п. 3.6 глави 3 розділу V ППБУ: пункт 1 розділу V Правил експлуатації та типових норм належності вогнегасників, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15 січня 2018 № 25, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.02.2018 за №225/31677); 
- наявний пожежний щит не укомплектований засобами пожежогасіння згідно з нормами належності (п. 3.11 розділу V ППБУ);
- не проведено технічне обслуговування наявних вогнегасників (п. 3.17 розділу V ППБУ);
- керівним складом та фахівцями, діяльність яких пов`язана з організацією і здійсненням заходів з питань цивільного захисту, не пройдено функціональне навчання (пункт 8 частини 1 статті 20, стаття 91 Кодексу цивільного захисту України; пункти 7,8, 10, 11 Порядку проведення навчання керівного складу та фахівців, діяльність яких пов`язана з організацією і здійсненням заходів з питань цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 № 819);
- для отримання працівниками відомостей про конкретні дії у Надзвичайних ситуаціях на підприємстві не обладнано з урахуванням особливостей виробничої діяльності інформаційно-довідковий куточок з питань цивільного захисту (частина 3 ст. 40 Кодексу цивільного захисту України).
16.08.2021 винесено постанову КД №017527 про накладення адміністративного стягнення на суму 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 1700,00грн. 
17.08.2021 ТОВ «ЕМЗ «ЕТАЛ» видано наказ №19 про виконання припису №23 від 13.08.2021. 
19.08.2021 з метою усунення порушень відповідач направив позивачу лист №050/19/2 про направлення спеціалістів служби для випробування систем зовнішнього протипожежного проводу на тиск та втрату води.
19.08.2021 ТОВ «ЕМЗ «ЕТАЛ» направлено лист №050/19/1 позивачу, в якому зазначено про неможливість обладнання адміністративного приміщення сертифікованою системою протипожежного захисту. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного. 
Відповідно до частин 1 та 2 статті 64 Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗ України) центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
Згідно підпункту 39 пункту 4 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року № 1052, ДСНС України відповідно до покладених на неї завдань організовує і здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями, іншими державними органами та органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання.
Відповідно п.7 вказаного Положення ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Пунктом 1 Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області, затвердженого наказом ДСНС України від 04.02.2013 №3, у редакції наказу ДСНС від 29.03.2021 №167, встановлено, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області (скорочена назва ГУ ДСНС України у Кіровоградській області) є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.
З огляду на зміст п.2 Методичних рекомендацій з оформлення та подачі адміністративного позову органами державного нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки щодо застосування заходів реагування, які є додатком до окремого доручення ДСНС України №02-6101/263 від 03.07.2013 підготовка адміністративних позовів щодо застосування заходів реагування при виявленні порушення вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб здійснюється центральним органом виконавчої влади, який здійснює державний нагляд (контроль) у визначеній сфері, та його територіальними органами в Автономній Республіці Крим, областях, містах Київ та Севастополь.
Частиною 1 статті 66 КЦЗ України встановлено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
Абзац перший частини 5 статті 4 Закону України від 05 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»: виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Частина 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»: на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Частина 2 статті 12 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»: у разі застосування санкцій за порушення вимог законодавства, зокрема, якщо законом передбачаються мінімальні та максимальні розміри санкцій, враховується принцип пропорційності порушення і покарання. Санкція, що застосовується до суб`єкта господарювання при першому порушенні, не може бути вищою за мінімальну санкцію, передбачену відповідним законом.
Колегія суддів зазначає, що часткове усунення відповідачем частини виявлених порушень не свідчить про відсутність як виникнення надзвичайних ситуацій (різних рівнів небезпеки), так і загрози життю та здоров`ю людей.
Пункти 29, 33 та 43 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України визначають, що об`єкт підвищеної небезпеки - об`єкт, який згідно із законом вважається таким, на якому є реальна загроза виникнення аварії та/або надзвичайної ситуації техногенного чи природного характеру; пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю; техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об`єктах, а також у суб`єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій.
Пунктами 1, 3 та 4 частини 1 статті 7 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що цивільний захист здійснюється за такими основними принципами: гарантування та забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності; пріоритетності завдань, спрямованих на рятування життя та збереження здоров`я громадян; максимально можливого, економічно обґрунтованого зменшення ризику виникнення надзвичайних ситуацій.
Згідно пункту 21 частини 1 статті 20 Кодексу цивільного захисту України до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить: забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки.
Поняття «загроза життю та здоров`ю» є оціночним. При цьому під час обрання заходу реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель і споруд, слід враховувати принцип співмірності обраного заходу реагування виявленим порушенням та тим, що залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами (принцип пропорційності).
З поданого відзиву на апеляційну скаргу слідує, що на час подання апеляційної скарги позивачем було усунено лише одне порушення щодо не здійснення випробування системи зовнішнього протипожежного водопроводу на тиск та витрату води зі складанням відповідного акта (п.п. 4 п. 2. і глави 2 розділу V ППБУ.  Інші порушення вимог пожежної та техногенної безпеки залишаються не усунутими і продовжують створювати загрозу для життя і здоров`я людей на об`єкті відповідача.
Так, використання тимчасових дільниць електромережі підвищує ризик виникнення короткого замикання або перенавантаження електромережі, що безпосередньо може призвести до виникнення пожежі, яка буде загрожувати життю та здоров`ю людей.
Відсутність системи протипожежного захисту (автоматичної пожежної сигналізації) призведе до пізнього виявлення пожежі та оповіщення людей, які перебуватимуть на об`єкті, у зв`язку з чим первинні засоби пожежогасіння будуть неефективними, продукти горіння та чадний газ унеможливлять своєчасну та безпечну евакуацію людей та призведуть до їх отруєння, гасіння пожежі здійсниться лише після прибуття пожежних підрозділів з необхідними засобами гасіння.
Згідно з п. 3.15 Державних будівельних норм «Системи протипожежного захисту» ДБН В.2.5-56:2014 системи протипожежного захисту це Комплекс технічних засобів, що змонтовані на об`єкті, призначений для виявлення, локалізування та ліквідування пожеж без втручання людини, захисту людей, матеріальних цінностей та довкілля від впливу небезпечних чинників пожежі. Копія Витягу із ДБН В.2.5-56:2014 додається. Також відповідно до розділу 1 частини 14 Національного стандарту України «Системи пожежної сигналізації та оповіщування» ДС`ГУ CTN/TS 54-14:2021 (чинний з 01.07.2021) системи пожежної сигналізації, оповіщування призначені для захисту життя.
Неукомплектованість внутрішніх          пожежних кранів відповідними обладнанням і засобами у разі виникнення загорання не дасть можливості застосувати їх за призначенням і ліквідувати пожежу на ранній стадії та запобігти її розповсюдження і впливу її небезпечних чинників на людей.
Неукомплектованість пожежних щитів комплектом засобів пожежогасіння, а також первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками) та не проведення своєчасного технічного обслуговування          наявних вогнегасників, може призвести до їх непрацездатності, що у свою чергу не дозволить ліквідувати пожежу на ранній стадії, силами обслуговуючого персоналу, до набуття нею значних розмірів, що збільшить вплив небезпечних чинників надзвичайної ситуації на життя та здоров`я людей.
Не проходження керівним          складом          та персоналом об`єкта функціонального навчання,          відсутність          інформаційно-довідкового          куточка призводе до незнання керівництвом та персоналом підприємства обов`язків щодо забезпечення протипожежної та техногенної безпеки, що унеможливлює дотримання вимог безпеки і може призвести до виникнення пожежі або іншої ІІС, яка буде створювати загрозу життю і здоров`ю людей. Крім того, після настання надзвичайної ситуації,  незнання обов`язків унеможливить злагодженість і правильність дій персоналу, що буде створювати перешкоди під час рятування людей. 
Так, забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.
Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.
Пунктом 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Частинами 1 та 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України визначено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.
У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Статтею 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
З огляду на викладене, підставою для застосування заходів реагування є встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей.
Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції стосовно наявності підстав для застосування відносно відповідача заходів реагування у сфері державного контролю. Доказів того що, скаржником, як зазначає останній, усунено більшість порушень, до матеріалів справи не надано. 
При цьому, в даному випадку слід врахувати, що об`єкт відповідача (вул. Заводська, 1, м. Олександрія) з урахуванням критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки Державною службою України з надзвичайних ситуацій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 вересня 2018 року № 715, відноситься до об`єктів із високим ступенем ризику.
Доводи відповідача, що позивач передчасно звернувся до суду із відповідним позовом, не дочекавшись поки відповідач виконає припис і усуне наявні порушення вимог пожежної та техногенної безпеки, є хибними, оскільки відповідно до  чинного законодавства позивач не повинен чекати поки суб`єкт господарювання зможе усунути порушення, що наявні на об`єкті і які загрожують життю та здоров`ю людей.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі встановлення порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.
Частиною 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що па підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
Стосовно посилань скаржника, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права задовольнивши позов на підставі заяви про збільшення позовних вимог, слід зазначити наступне. 
По-перше, право на подання заяви про уточнення позовних вимог передбачено ст. 47 КАС України.
По-друге, у заяві про уточнення позовних вимог позивач змінив позовні вимоги шляхом їх зменшення до зупинення роботи (експлуатації) лише приміщень у адміністративній будівлі (головному корпусі ВС/У «ІД»), які орендує відповідач, тоді як перші позовні вимоги стосувались в цілому адміністративної будівлі.
Також колегія суддів погоджується з доводами позивача, що відповідно до п.6.1 договору оренди від 07.12.2015 року №18/15, укладеного між ПАТ «Науково-виробничим об`єднанням «ЕТАЛ» (орендодавець) та ТОВ «Електромеханічний завод «ЕТАЛ» (орендар), на орендаря покладено обов`язок утримувати приміщення, що орендується, в порядку, визначеному чинними санітарними нормами, правилами та вимогами. Таким чином, орендар зобов`язаний утримувати приміщення в порядку визначеними усіма чинними правилами та вимогами, у тому числі у сфері пожежної та технічної безпеки та виконання вказаних вимог не є перепланування або переобладнання орендованого приміщення.  
З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Електромеханічний завод «ЕТАЛ» залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      О.В. Головко