ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 липня 2022 року           справа №200/7587/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 р. у справі № 200/7587/20-а (головуючий І інстанції Михайлик А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування  рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
                                                              У С Т А Н О В И В:

17 серпня 2020 року ОСОБА_1  звернулася до суду із позовом до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про  визнання протиправним та скасування рішення  № 052630001447  від 24.02.2020 про відмову в призначенні пенсії за віком; зобов`язання повторно розглянути заяву від  17.02.2020  про призначення пенсії за віком на пільгових умовах   та призначити з дня звернення пенсію  за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до п. б ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” в редакції до внесення змін Законом України “Про     внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення” від    02.03.2015   №   213; виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з призначенням пенсії. 
Позивач зазначила, що рішення відповідача, яким їй відмовлено в призначенні пенсії за віком з підстав недосягнення віку призначення пенсії  прийнято із порушенням  норм матеріального права. Позивач зауважила на тому, що підчас призначення пенсії відповідач мав керуватися положеннями п. б ст. 13 Закону України “Про  пенсійне забезпечення”, в редакції до внесення Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення” від 02.03.2015 № 213-VІІІ, як то передбачено рішенням Конституційного суду України  № 1-р/2020 у справі 1-582018(746/15) від 23.01.2020.  Редакцією п. б статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, чинною до внесення змін Законом України від 02.03.2015 № 213-VІІІ визначено право жінок, занятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за  списком № 2  виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць на призначення пенсії на пільгових умовах  після настання 50 років при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років  на зазначених роботах.
Оскільки на момент звернення позивач досягла віку 50 років та мала необхідний стаж роботи (загальний та спеціальний), відповідачем протиправно відмовлено їй в призначенні пенсії за віком.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 р. у справі № 200/7587/20-а позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 052630001447  від 24.02.2020 про відмову ОСОБА_1  в призначенні пенсії за віком. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1  від  17.02.2020  про призначення пенсії за віком на пільгових умовах  з урахуванням  рішення Конституційного суду  України від 23.01.2020 № 1-р/2020 по справі 1-5/2018 (746/15) та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що питання призначення позивачу пенсії мало вирішуватися на підставі ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, відповідно до приписів якої позивач набуде право на  пенсію за віком на пільгових умовах після досягнення віку 55 років, підстави для застосування до спірних правовідносин ст. 13  Закону України “Про пенсійне забезпечення”  відсутні.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
24.02.2020 Костянтинівсько-Дружківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької  області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, за наслідком розгляду наданої позивачем заяви  про призначення пенсії від 17.02.2020 № 752 прийнято  рішення  № 052630001447 про відмову в призначенні пенсії. Рішення вмотивовано  недосягненням позивачем пільгового віку – 55 років, на дату звернення позивачу виповнилося 50 років 2 місяці. В рішенні зазначено, що страховий стаж позивача становить 33 роки 7 місяців 11 днів, пільговий стаж за Списком № 2 – 15 років 5 місяців 0 днів.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. 
Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, Законом України „Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991   № 1788-XII та Законом України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003   № 1058-IV. 
Законом № 2148-VIII від 03.10.2017 доповнено Закон України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" розділом XIV-1  “Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян”.
Відповідно до пункту 2 частини другої  статті 114 цього Закону на   пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за  списком № 2  виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. 
До цих змін порядок призначення пенсій на пільгових умовах визначався ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. Так, п. б ст.13 цього закону в редакції, чинній до з 01.04.2015 передбачала, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на  інших  роботах із  шкідливими  і  важкими умовами  праці,  -  за  списком  N 2 виробництв, робіт, професій, посад  і  показників,  затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами  атестації  робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при  стажі  роботи  не менше 25 років, з них не менше 12 років 6  місяців  на  зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. 
Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 01.04.2015, збільшено раніше передбачений пунктом “б”  статті 13 Закону № 1788-ХІІ  вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.
Рішенням Конституційного суду  № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають  Конституції України  (є неконституційними), стаття  13, частина друга статті  14, пункти “б” - “г” статті  54 Закону № 1788-XII  зі змінами, внесеними  Законом № 213-VIII  (пункт 1 рішення).
Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти “б” - “г” статті 54 Закону № 1788-XII  в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнано неконституційними окремі положення  Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно Конституційний суд встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін  Законом № 213-VIII.
У зв`язку із цим на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії Закон № 1788-ХІІ  з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в  рішенні  КСУ).
Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ  з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом    № 1058-ІV  - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.
Положення зазначеним нормативно-правових актів суперечать один одному.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
В рішенні у зразковій справі № 360/3611/20 Велика палата Верховного суду  зазначила, що суперечність положень Законів України „Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991   № 1788-XII та „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003   № 1058-IV в частині врегулювання питань призначення пенсій на пільгових умовах, порушує вимогу “якості  закону”, передбачену  Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод  від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі “Щокін проти України”).
Велика палата Верховного суду в межах зразкової справи № 360/3611/20  дійшла висновку про те, що  в даному випадку  підлягають застосуванню саме норми Закону № 1788-ХІІ  з урахуванням Рішення № 1-р/2020, положення яких є найбільш сприятливим ля особи, а не  Закону № 1058-ІV. Під час  ухвалення рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи (частина 3   статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України).
Оскільки відповідно до наявних в матеріалах справи документів на час звернення позивача до пенсійного органу  із заявою про  призначення пенсії за віком на пільгових умовах їй виповнилося 50  років, страховий стаж  становив 33 роки 7 місяців 11 днів, пільговий стаж за Списком № 2 – 15 років 5 місяців 0 днів, що відповідає вимогам п. б ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, суд  дійшов висновку, що позивач набула право  на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту “б”  статті 13 Закону       № 1788-ХІІ.
Наведене вище свідчить про протиправність відмови відповідача  у призначенні пенсії з підстав  недосягнення 55 річного віку, визначеного пунктом 2 частини другої  статті 114 Закону № 1058-ІV, оформленої рішенням відповідача № 052630001447 від 24.02.2020, з огляду на що вимоги позивача про  визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії № 052630001447 від 24.02.2020, зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 17.02.2020 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо вимог позивача про зобов`язання виплатити  пенсію  не підлягають задоволенню через їх передчасність.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 р. у справі № 200/7587/20-а - залишити без задоволення.                                                                              Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 р. у справі № 200/7587/20-а - залишити без змін.                                                                                       
Повне судове рішення складено 19 липня 2022 року.    
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

                                                                                                               І.В. Сіваченко