ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/190/22 Справа № 710/2009/21 Категорія: ч. 1 ст.130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Симоненко О. В.   Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2022 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю захисника Колотило Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника в інтересах правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Шполянського районного суду Черкаської області від 08 квітня 2022 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 22.03.1997 року Шполянським РВ УМВС України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , - 
визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, що складає одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 25.06.2021 о 23 годині 00 хвилин в м. Шпола по вул. Волонтерській керував транспортним засобом LAND ROVER реєстраційний номер НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота,порушення координаційних рухів) від проходження огляду визначення стану сп`яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.
          У судовому засіданні суду першої інстанції, ОСОБА_1 вину не визнав, зазначив, що того дня він не керував транспортним засобом, а ним керував ОСОБА_2 .. 
           У судове засідання суду першої інстанції 08.04.2022 року не з`явився, адвокат пояснила, що ОСОБА_1 у зв`язку із воєнним станом в країні перебуває на військовій службі та на підтвердження поважності неявки останнього надала військовий квиток ОСОБА_1 та повістку за мобілізацією. Щодо розгляду справи без участі ОСОБА_1 покладалась на розсуд суду. Ураховуючи те, що ОСОБА_1 вже надав суду пояснення з приводу правопорушення, яке йому інкриміноване, клопотань про відкладення розгляду справи від нього та його захисника не надходило, враховуючи те, що права та інтереси ОСОБА_1 захищаються адвокатом, суд вирішив справу розглядати без участі ОСОБА_1 ..
         Постановою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 08 квітня 2022 року, ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, що складає одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з постаново суду першої інстанції, захисник правопорушника ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить:
            Постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 08 квітня 2022 року скасувати та закрити провадження у справі на  підставі, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
           Вважає, що зазначена постанова прийнята судом першої інстанції з порушеннями норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною і необгрунтованою, а відтак підлягає скасуванню, з огляду на наступне.
Додає, що відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративною правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративно відповідальності.
Зазначає, що знаходження біля транспортного засобу, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.
Вказує, що суд першої інстанції не дав оцінку тому, що в матеріалах справи міститься відеозапис з камери поліцейського не в повному обсязі. 

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, заслухавши пояснення захисника, яка підтримала подану апеляційну скаргу, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

            Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є необґрунтованою.
            Суддя районного суду не вірно встановив фактичні обставини справи, та прийняв необґрунтоване рішення щодо доведеності вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Касаційний адміністративний суд в складі Верховного Суду в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. 
Отже, знаходження біля транспортного засобу, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.
Згідно відеозаписів з бодікамери працівника поліції, вбачається, що поліцейський 25.06.2021 року близько 23.43 год. підійшов до автомобіля LAND ROVER реєстраційний номер НОМЕР_3 , який перебував у нерухомому стані, на узбіччі дороги. Сам ОСОБА_1 підійшов до автомобіля, коли працівник поліції покликав власника транспортного засобу. З досліджених відеозаписів не вбачається, що автомобіль LAND ROVER реєстраційний номер НОМЕР_3   рухався та за його кермом перебував саме водій ОСОБА_1 .
Суд апеляційної інстанції вважає, що адміністративними матеріалами, зокрема відеозаписами з бодіокамери працівника поліції, поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не підтверджено факт керування саме ОСОБА_1 автомобілем LAND ROVER реєстраційний номер НОМЕР_3 , що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що судом першої інстанції було проігноровано при прийнятті рішення.
Крім того, суд в своєму рішенні зазначив, що критично оцінює покази допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 вказуючи, що його пояснення, про керування особисто автомобілем в той день, не підтверджені іншими доказами та спростовуються відеозаписом.
Водночас на першому файлі відеозапису за № 2021062523 о 23 год. 42 хв. свідок ОСОБА_3 , яка викликала працівників поліції, говорить поліцейському «он один і другий водій, винуватці ДТП». В поясненнях наданих поліцейському нею та ОСОБА_4 вони не вказують, хто саме був водієм автомобіля LAND ROVER реєстраційний номер НОМЕР_3 .
До того ж на 1 файлі відеозапису за № 2021062523 о 23.45 год.,  ОСОБА_1 вказує, що автомобілем не керував. На 2 файлі відеозапису за № 2021062600 о 00.47 год. ОСОБА_1 пояснює, що їздив на автомобілі ОСОБА_2 , показуючи на останнього. 
Суд апеляційної інстанції враховує, що усталена практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (Рішення ЄСПЛ від 10.07.2001 року у справі «Авшар проти Туреччини» - п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЕСПЛ від 14.08.2008 року у справі «Кобець проти України» - п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Веренцов проти України» - п. 86, «Яллох проти Німеччини»). У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06.12.1998 p., «Бочаров проти України» Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Матеріали адміністративної справи не містять доказів, які б у своїй сукупності доводили винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом.
            За таких обставин, вважаю, що суддя районного суду дійшов до не вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
          Враховуючи наведені докази і аргументи, оскаржувана постанова судді першої інстанції від 08.04.2022 року підлягає скасуванню  із закриттям справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника в інтересах  ОСОБА_1 - задовольнити.
          Постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 08 квітня  2022 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                       І.А. Поєдинок