Справа № 459/2503/21                        Головуючий у 1 інстанції: Дем"яновська Ю.Д. 
Провадження № 22-ц/811/4489/21                Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 червня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючого судді:  Мікуш Ю.Р.
суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.
секретар Савчук Г.В.

розглянувши у в м.Львові у відсутності учасників справи цивільну справу № 459/2503/21за апеляційною скаргою  представника ОСОБА_1 -адвоката Пилипяка Віталія Романовича на заочне рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 04 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів (зміну способу стягнення аліментів),

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2021 року  ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, яким просить змінити розмір аліментів, визначений рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 01.10.2018 року та стягувати з  ОСОБА_1  на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини із усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позов обґрунтовує тим, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 01.10.2018 року, з  ОСОБА_1 , на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 серпня 2018 р. і до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що на даний час матеріальне становище відповідача покращилося, а розмір щомісячних аліментів є недостатнім для повноцінного забезпечення дитини, відтак просить змінити спосіб стягнення аліментів . 
Заочним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 04 жовтня 2021 року позов задоволено частково.
Змінено спосіб стягнення аліментів, стягуваних за рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 01.10.2018 року у справі № 459/2352/18. 
Стягнуто з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини із усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. 
Припинено нарахування і стягнення аліментів за виконавчим листом, виданим Червоноградським міським судом Львівської області на підставі рішення від 01.10.2018 року у справі № 459/2352/18, та відкликано такий з дня набрання рішенням законної сили. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Стягнуто з  ОСОБА_1 користь держави судовий збір у сумі 908,00 грн. 
Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 19 листопада 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 04 жовтня 2021 року залишено без задоволення. 
Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 -адвокат Пилипяк Віталій Романович.
В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним , таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права,висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає, що позивач звернулась з вимогами про зміну розміру аліментів шляхом їх збільшення,а суд першої інстанції розглядає справу трактуючи позовні вимоги,як зміну способу виконання рішення суду. Вказує, що з моменту набрання рішення від 01.10.2018 р. про стягнення аліментів, матеріальний стан відповідача не покращився, а навпаки погіршився. В травні 2021 року він звільнився з роботи та змушений їхати за кордон з метою забезпечення своїх дітей. Оскільки з нього стягуються аліменти на ще одну неповнолітню доньку ОСОБА_5 , а також він проживає з цивільною дружиною ,яка має на утримані двох неповнолітніх дітей. Позивач в свою чергу не надала жодних доказів, щодо підтвердження покращення його матеріального становища. Крім того, в нього є проблеми із здоров`ям, що підтверджується відповідними медичними висновками. Просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким в позові відмовити.
Відповідно до ст.360 ЦПК України відзив на апеляційну скаргу позивачем не подано.
Учасники справи в судове засідання не з`явились. 
Від представника відповідача-адвоката Пилипяка В.Р. надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності сторони відповідача.
Відповідно до ст.ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Судом встановлено такі обставини.
Сторони у справі є батьками двох дітей: доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_3 та  доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1  , що стверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_4 (а.с.11,10).
Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 01.10.2018 року стягнуто з ОСОБА_1 , у користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 серпня 2018 р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с.13).
Згідно з рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 08 серпня 2012 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі ј частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 12.06.2012 року і до її повноліття, про що видано виконавчий лист №1327/2884/2012.
Даний позов обґрунтований тим, що у відповідача змінилось матеріальне становище в кращу сторону, аліментів на утримання молодшої доньки в розмірі 1500 грн. не вистачає, тому позивач просила змінити спосіб їх стягнення з 1500 грн. на ј частку з усіх видів заробітку відповідача, що є більшим від 1500 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Задовольняючи позов, суд виходив з того, що право позивача на зміну способу стягнення аліментів передбачено частиною третьою ст.181 СК України. Крім цього, суд зазначив, що дитина, має право на достатній рівень матеріального забезпечення, що є підставою для зміни способу стягнення аліментів і встановлення їх у розмірі 1/4 частини із усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. 
Такий висновок суду апеляційний суд вважає законним і обгрунтованим. 
Згідно з ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 2 ст.5 ЦПК України передбачено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.
Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).
За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13).
 У судовому порядку з  ОСОБА_1  на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу. 
Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Долучені до апеляційної скарги докази, яким суд апеляційної інстанції дає оцінку , оскільки дана справа розглянута в заочному порядку і відповідач був позбавлений можливості подати їх до суду першої інстанції, не встановлено факту погіршення матеріального становища платника аліментів на який посилається адвокат в апеляційній скарзі.
Посилання на те, що відповідач проживає у цивільному шлюбі і на його утриманні знаходяться діти дружини є безпідставним, оскільки жодних доказів їх утримання не надано. Крім того, з свідоцтв про народження дітей вбачається, що в них є батько та мати , відповідно саме останні несуть обов`язок по їх утриманню, а відповідач має обов`язок забезпечувати своїх рідних дітей. 
Щодо посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач має проблеми із здоров`ям , апеляційний суд зазначає, що з наданих копій медичних документів вбачається, що більшість таких видані в період з 1991 по 2006 рік, що не відображають реальної картини про стан здоров`я на час розгляду справи, а з висновку ультразвукового обстеження серця від 29.05.221 року не встановлено, що стан здоров`я відповідача погіршився у порівнянні з попередніми роками та, що відповідач потребує лікування . 
Твердження, що відповідач звільнився з роботи висновків суду про наявність підстав для зміни способу аліментів не спростують, оскільки відповідач, звільняючись з роботи за угодою сторін, знав про обов`язок утримувати своїх дітей, а тому повинен був врахувати, що не маючи офіційного місця роботи такий у нього не зникне. 
Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.
Відповідно до ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК).
Керуючись ст. ст.374 ч.1п.1, 375, 383, 384, 389-391ЦПК України,- суд апеляційної інстанції,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -адвоката Пилипяка Віталія Романовича залишити без задоволення.
Заочне рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 04 жовтня 2021 рокуу справі за позовом  ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів (зміну способу стягнення аліментів) залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.
Повний текст постанови складений 09 червня 2022 року. 

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді:                                 Т.І.Приколота

        
                                                                Р.В.Савуляк