26.05.22
33/812/78/22
Єдиний унікальний номер судової справи: 489/7072/21 Головуючий суду І інстанції - суддя Губницький Д.Г. 
Номер провадження: 33/812/78/22 Головуючий суддя апеляційного суду - Крамаренко Т.В. 
Категорія: ст. 124 КУпАП 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2022 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - Крамаренко Т.В.,
за участю секретаря - Чистої В.В. ,
розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2022 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 103792 від 02 серпня 2021 року, водій ОСОБА_1 02 серпня 2021 року о 11:08 год. в м. Миколаєві, на перех. вул. Лягіна та вул. Шевченко, керуючи т/з Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 , була неуважна, не слідкувала за дорожньою обстановкою та рухаючись по вул. Шевченко при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Лягіна не надала переваги в русі т/з Toyota Land Cruiser д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі. Внаслідок ДТП т/з отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 2.3 б, 16.11 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.
Постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строку накладання адміністративного стягнення.
Не погодившись із зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить вказану постанову скасувати через її протиправність.
Як на підставу задоволення апеляційної скарги вказує на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема, положеннями ст. 283 КУпАП не передбачено одночасно визнання особи винною та закриття провадження у справі, а тому на її думку суд вийшов за межі положень вказаної статті.
Крім того, зазначає, що під час розгляду справи була відсутня сторона обвинувачення – прокурор або поліцейський, тому було порушення пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо вимоги безсторонності судді.
У судове засідання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явилися, про місце й час розгляду справи повідомлені належним чином. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України ( ст. 246 КУпАП).
Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин (ст. 248 КУпАП).
Згідно ч.1 ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.
За положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП). 
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, суддя приймаючи рішення про наявність в діях водія ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП виходив з обставин справи та наявних в ній доказів. Щодо закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з положень ст. 38 КУпАП.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд, чи іншого майна.
Правила дорожнього руху України (надалі – ПДР України) відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил (п. 1.1).
Так, матеріалами справи про адміністративне правопорушення встановлено, що водій ОСОБА_1 02 серпня 2021 р. о 11:08 год. в м. Миколаєві, на перех. вул. Лягіна та вул. Шевченко, керуючи т/з Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 , була неуважна, не слідкувала за дорожньою обстановкою та рухаючись по вул. Шевченко при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Лягіна не надала переваги в русі т/з Toyota Land Cruiser д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі. Внаслідок ДТП т/з отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.1).
Згідно зі ст. 256 КУпАП та вимог «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України за № 1376 від 06.11.2015 року та ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення поряд з іншим, повинно бути чітко зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення. При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ст.124 КУпАП.
Як вбачається з матеріалів справи, працівники поліції зазначених вимог дотрималися в повному обсязі.
Відповідно до вказаного протоколу водію ОСОБА_1 інкримінується порушення нею вимог п. 2.3. б та п. 16.11 ПДР України.
Згідно п. 2.3 б для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати, що й інші учасники виконують ці Правила.
Правила проїзду перехресть регламентовані в розділі 16 ПДР України.
Пунктом 16.11 ПДР України передбачено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Відповідно до схеми ДТП, складеною поліцейським в2р2б2 УПП в Миколаївській області, сержантом поліції Гнатєвим Д.О., зображено місця розташування автомобілів Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 та т/з Toyota Land Cruiser д.н.з. НОМЕР_2 на проїзній частині, напрямки руху транспортних засобів, місце зіткнення автомобілів, що відповідає протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1).
Окрім того, в схемі зазначено що внаслідок ДТП автомобілі зазнали пошкоджень, а саме автомобіль Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 отримав пошкодження лівої частини транспортного засобу (задні ліві двері, арка, крило). Автомобіль Toyota Land Cruiser д.н.з. НОМЕР_2 отримав пошкодження передньої частини (бампер, фара, капот, радіатор, дістронік, протитуманні фари) (а.с. 2 зв.).
Дана схема місця ДТП підписана водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.2 зв.).
Зауважень з приводу її складання в протоколі не відображено. Ставити під сумнів достовірність зазначених в ній даних у суду підстави відсутні.
До того ж, водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали письмові пояснення з приводу ДТП. 
За поясненнями водія ОСОБА_1 02 серпня 2021 року вона керувала т/з Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Шевченка від вул. Потьомкінська в бік вул. Московська, наближаючись до перехрестя з вул. Лягіна, не помітила дорожнього знаку про те щоб надати перевагу в русі через припарковані автівки на вказаному перехресті і через це вчинила зіткнення з т/з Toyota Land Cruiser д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по вул. Лягіна в напрямку просп. Центрального (а.с.4).
Водій ОСОБА_2 у своїх поясненнях зазначав, що 02 серпня 2021 року рухався на т/з Toyota Land Cruiser д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Лягіна в бік просп. Центральний і на перехресті з вул. Шевченка, автомобіль Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 не пропустив його т/з та допустив зіткнення (а.с. 3).
Отже, встановлене свідчить про те, що автомобіль Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 під час зіткнення знаходився на перехресті нерівнозначних доріг, а тому за умови дотримання водієм ОСОБА_1 вимог п. 16.11 ПДР України, а саме рухаючись по другорядній дорозі повинна була надати дорогу автомобілю т/з Toyota Land Cruiser д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , а тому мала б технічну можливість уникнути зіткнення транспортних засобів та запобігти настанню дорожньо-транспортній пригоді.
Сукупність наведених доказів, а саме, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 103792 від 02 серпня 2021 року, схема місця ДТП, механізм і характер механічних пошкоджень транспортних засобів, пояснення учасників ДТП, зокрема визнання вини водієм ОСОБА_1 на думку апеляційного суду, підтверджує наявність в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, що спричинило пошкодження транспортних засобів, оскільки порушення нею п.2.3 (б), п. 16.11 ПДР України знаходяться у причинному зв`язку з ДТП та наслідками, що настали у виді пошкодження транспортних засобів.
Кваліфікація дій водія ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, є правильною. 
Проаналізувавши вище наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову, визнавши ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. 
Разом з тим, встановивши, що на день ухвалення оскаржуваної постанови закінчилися передбачені частиною 2 статті 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі за пунктом 7 статті 247 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги про те, що ст. 283 КУпАП не передбачено одночасне визнання особи винною та закриття справи, на увагу суду не заслуговують на увагу з огляду на таке.
Так, визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення та закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП ніяким чином не суперечить вимогам ст. 283, 284 КУпАП, оскільки вказані норми не містять будь-яких заборон чи застережень щодо визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення при винесенні постанови про закриття справи з нереабілітуючих підстав, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, зокрема.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що під час розгляду справи була відсутня сторона обвинувачення - прокурор або поліцейський, а відтак було порушено пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо вимоги безсторонності судді не заслуговують на увагу, оскільки розгляд вказаної категорії справ не передбачає обов`язкової участі прокурора або поліцейського, а крім того в матеріалах справи відсутні будь-які клопотання ОСОБА_1 щодо виклику до суду таких осіб. 
Зважаючи на викладене, підстав для скасування постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2022 р. суд апеляційної інстанції не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення - залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду Т. В. Крамаренко