ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 680/764/19
Провадження № 22-ц/4820/644/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,
       секретар        судового засідання        Чебан О.М.,
       з участю        боржника         ОСОБА_1 ,
               представника боржника         ОСОБА_2 ,
               представника органу державної
               виконавчої служби        Кота А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою  ОСОБА_1 на дії та рішення державних виконавців за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на ухвалу Новоушицького районного суду Хмельницької області від 19 січня 2022 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог скарги

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення начальника Новоушицького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пукаса В.М. (далі – начальник Новоушицького відділу ДВС Пукас В.М.), головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Мігдальського П.П. (далі – державний виконавець Мігдальський П.П.), начальника Деражнянського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Косевича С.О. (далі – начальник Деражнянського відділу ДВС Косевич С.О.), та утвореної виконавчої групи.
ОСОБА_1 зазначив, що рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 22 липня 2020 року зобов`язано його повернути сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця проживання матері ОСОБА_4 . На підставі цього рішення 26 січня 2021 року суд видав виконавчий лист №680/764/19, який був пред`явлений стягувачкою до примусового виконання.
Старший державний виконавець Новоушицького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Смолінська Л.М. (далі – державний виконавець Смолінська Л.М.) постановою від 27 січня 2021 року відкрила виконавче провадження №64299970 та зобов`язала заявника повернути малолітнього сина до місця проживання матері протягом 10 робочих днів.
Після повторного накладення на боржника штрафу (згідно постанов державного виконавця Смолінської Л.М. від 22 лютого та 15 березня 2021 року) і надіслання органу досудового розслідування повідомлення про вчинення ним кримінального правопорушення (згідно подання начальника Новоушицького відділу ДВС Пукас В.М.), працівники органу державної виконавчої служби не вирішили питання про закінчення виконавчого провадження, а продовжили вчиняти виконавчі дії з примусового виконання рішення, хоча це рішення не могло бути виконано без участі боржника. При цьому начальник Новоушицького відділу ДВС Пукас В.М. не дотримався положень ст. 63 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі – Закон №1404-VІІІ).
У подальшому працівники органу державної виконавчої служби неправомірно звернулися до суду з поданням про розшук дитини, залучили працівників поліції та служби у справах дітей до виконання рішення, а 30 листопада 2021 року – незаконно відібрали дитину у матері боржника в м. Берегово, Закарпатської області. Крім того, виконавчі дії проводилися державними виконавцями, які не були включені до утвореної на підставі постанови від 23 листопада 2021 року виконавчої групи. Лише 3 грудня 2021 року постановою начальника Новоушицького відділу ДВС Пукаса В.М. закінчено виконавче провадження у зв`язку з його фактичним виконанням.
За таких обставин ОСОБА_1 просив суд:
визнати неправомірними дії начальника Новоушицького відділу ДВС Пукаса В.М. від 3 грудня 2021 року про закінчення виконавчого провадження;
визнати неправомірною постанову начальника Новоушицького відділу ДВС Пукаса В.М. від 3 грудня 2021 року про закінчення виконавчого провадження з підстав виконання рішення без участі боржника;
визнати неправомірними дії державного виконавця Мігдальського П.П. від 30 листопада 2021 року про залучення працівників органів внутрішніх справ;
визнати неправомірною постанову державного виконавця Мігдальського П.П. від 30 листопада 2021 року про залучення працівників органів внутрішніх справ;
визнати неправомірними дії державного виконавця Мігдальського П.П. від 1 грудня 2021 року про залучення служби у справах дітей Берегівської міської ради;
визнати неправомірною постанову державного виконавця Мігдальського П.П. від 1 грудня 2021 року про залучення служби у справах дітей Берегівської міської ради;
визнати неправомірними дії начальника Деражнянського відділу ДВС Косевича С.О. про складання акта державного виконавця від 1 грудня 2021 року;
визнати неправомірним акт державного виконавця від 1 грудня 2021 року, складений начальником Деражнянського відділу ДВС Косевичем С.О.;
визнати неправомірними дії утвореної 23 листопада 2021 року заступником начальника міжрегіонального управління – начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бабиним М.А. в частині відібрання дитини у ОСОБА_5 у готелі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », по АДРЕСА_1 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Новоушицького районного суду Хмельницької області від 19 січня 2022 року в задоволенні скарги відмовлено.
Суд керувався тим, що оскаржувані дії та рішення були прийняті і вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державних виконавців та інших посадових осіб органу державної виконавчої служби, а цими діями і рішеннями право ОСОБА_1 не було порушено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення скарги посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що працівники органу державної виконавчої служби здійснили виконання рішення суду, за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії, з порушенням ст. 63 Закону №1404-VІІІ і не вирішили питання про закінчення виконавчого провадження. Підстави для виконання цього рішення без участі боржника та створення виконавчої групи були відсутні. Суд першої інстанції не врахував норми чинного законодавства та дійшов помилкового висновку про необґрунтованість скарги.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), начальник Новоушицького відділу ДВС Пукас В.М. і начальник Деражнянського відділу ДВС Косевич С.О. подали відзив на апеляційну скаргу, в якому просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін, указуючи на її законність та обґрунтованість.
Стягувачка ОСОБА_4 не висловила своєї позиції щодо апеляційної скарги.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 22 липня 2020 року зобов`язано ОСОБА_1 повернути сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця проживання матері ОСОБА_4 .
На підставі цього рішення 26 січня 2021 року Новоушицький районний суд Хмельницької області видав виконавчий лист №680/764/19, який перебував у Новоушицькому відділі державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на примусовому виконанні (виконавче провадження №64299970).
Постановою державного виконавця Смолінської Л.М. відкрито виконавче провадження та зобов`язано ОСОБА_1 повернути малолітнього сина до місця проживання матері протягом 10 робочих днів.
Згідно акта державного виконавця Смолінської Л.М. від 11 лютого 2021 року у визначений строк ОСОБА_1 не виконав рішення суду.
22 лютого 2021 року державний виконавець Смолінська Л.М. винесла постанову про накладення на ОСОБА_1 штрафу за невиконання без поважних причин рішення у розмірі 1 700 грн. Цією ж постановою державний виконавець Смолінська Л.М. зобов`язала ОСОБА_1 виконати рішення суду протягом 10 робочих днів і попередила його про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.
Згідно акта державного виконавця Смолінської Л.М. від 15 березня 2021 року у визначений строк ОСОБА_1 не виконав рішення суду.
15 березня 2021 року державний виконавець Смолінська Л.М. винесла постанову про накладення на ОСОБА_1 штрафу за невиконання без поважних причин рішення у розмірі 3 400 грн, а 16 березня 2021 року – надіслала органу досудового розслідування подання про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за ст. 382 Кримінального кодексу України.
Ухвалою Новоушицького районного суду Хмельницької області від 29 листопада 2021 року задоволено подання начальника Новоушицького відділу ДВС Пукаса В.М. від 23 листопада 2021 року та оголошено розшук малолітнього ОСОБА_3 
23 листопада 2021 року постановою заступника начальника міжрегіонального управління – начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бабина М.А., до якої постановою від 30 листопада 2021 року внесено зміни, утворено виконавчу групу з виконання виконавчого провадження №64299970. До складу виконавчої групи, в тому числі, увійшли: державний виконавець Мігдальський П.П., начальник Новоушицького відділу ДВС Пукас В.М., начальник Деражнянського відділу ДВС Косевич С.О.
Постановою державного виконавця Мігдальського П.П. від 30 листопада 2021 року залучено працівників Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області для забезпечення охорони громадського порядку та фізичного захисту державних виконавців та залучених осіб при проведенні 1 грудня 2021 року виконавчих дій у м. Берегово, Закарпатської області, з 8 години.
Постановою державного виконавця Мігдальського П.П. від 1 грудня 2021 року залучено Службу у справах дітей Берегівської міської ради для забезпечення проведення виконавчих дій у м. Берегово, Закарпатської області.
1 грудня 2021 року начальник Деражнянського відділу ДВС Косевич С.О. склав акт про те, що в той день о 7 годині в кімнаті №108 корпусу «Д» готельного комплексу «Жайворонок», у м. Берегово, Закарпатської області, стягувачка ОСОБА_4 у присутності членів виконавчої групи самостійно повернула собі дитину.
3 грудня 2021 року постановою начальника Новоушицького відділу ДВС Пукаса В.М. закінчено виконавче провадження №64299970 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VІІІ у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Застосовані норми права

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією з засад судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення.
Відповідно до ст. 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі – рішення) – сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За змістом ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника – фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна – суб`єктів оціночної діяльності – суб`єктів господарювання; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.
За наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (у разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкрито у кількох органах державної виконавчої служби, якщо боржник та його майно перебувають на території адміністративно-територіальних одиниць, віднесених до підвідомчості різних органів державної виконавчої служби, тощо), або у разі виконання зведеного виконавчого провадження в органах державної виконавчої служби можуть утворюватися виконавчі групи в порядку, визначеному Міністерством юстиції України (ч. 1 ст. 25 Закону №1404-VIII).
Як передбачено ч.ч. 5, 6 ст. 26 Закону №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
В силу ст. 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, – протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.  У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.  У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Згідно п.п. 2, 3, 6 розділу ІІ, п.п. 1, 2, 8 розділу ІV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року №512/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за №489/20802) залучення працівників поліції у межах наданих їм повноважень здійснюється виконавцем при виконанні рішень для забезпечення публічної безпеки і порядку, запобігання, припинення кримінальних та адміністративних правопорушень, ужиття заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю виконавців, фізичних осіб, що виникли при проведенні виконавчих дій щодо примусового виконання судових рішень і рішень інших органів на підставі мотивованої постанови виконавця, яка надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення виконавчої дії.
Залучення органів опіки та піклування відповідно до покладених на них повноважень обов`язково здійснюється державним виконавцем при виконанні рішень про відібрання і передання дитини, а також у разі необхідності забезпечення прав та інтересів дітей та непрацездатних осіб, які потребують опіки (піклування).
Залучення у виконавчому провадженні відповідних органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та фізичних осіб (крім понятих) здійснюється виконавцем шляхом винесення постанови про залучення цих осіб.
За наявності обставин, визначених частиною першою статті 25 Закону, при органах державної виконавчої служби можуть утворюватися виконавчі групи, до складу яких входять державні виконавці одного або кількох органів державної виконавчої служби.
Виконавча група може бути утворена, зокрема, за рішенням начальника управління забезпечення примусового виконання рішень – з державних виконавців підпорядкованих органів державної виконавчої служби.
Процесуальні документи видаються державними виконавцями, що входять до виконавчої групи, на виконання доручення керівника виконавчої групи.
Із положень ч. 1 ст. 74 Закону №1404-VIII слідує, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Як передбачено ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.
У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції 

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України.
Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, встановленими законом. До заходів, які необхідні для своєчасного та повного виконання рішення, зокрема, належать перевірка виконання боржниками рішень, ініціювання розшуку дитини, залучення державних органів та посадових осіб для проведення виконавчих дій.
Порядок виконання рішення суду, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії, визначений статтею 63 Закону №1404-VIII.
Так, державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів. У подальшому державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення в установлений строк. Якщо боржник не виконує рішення, то державний виконавець виносить постанову про накладення на нього штрафу, попереджає боржника про кримінальну відповідальність і визначає йому новий строк для виконання. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, державний виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходи примусового виконання. Якщо рішення не може бути виконано без участі боржника, то державний виконавець після надсилання до органу досудового розслідування повідомлення про кримінальне правопорушення виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
За наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення, може бути утворена виконавча група, до складу якої входять державні виконавці одного чи кількох органів державної виконавчої служби. При цьому члени виконавчої групи наділені всіма повноваженнями державного виконавця у здійснюваному виконавчому провадженні, в тому числі щодо прийняття рішень шляхом винесення постанов і складення актів.
Контроль за виконанням судових рішень здійснюється судом, що ухвалив це рішення. Право на звернення до суду гарантується чинним законодавством і може бути реалізоване, зокрема, коли сторона виконавчого провадження вважає, що її право порушується, не визнається або оспорюється. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права чи свободи цієї особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення скарги або відмову в її задоволенні.
Зібрані докази вказують на те, що на виконанні у Новоушицькому відділі державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) знаходився виконавчий лист суду про зобов`язання ОСОБА_1 повернути дитину до місця проживання матері, тобто вчинити певні дії.
ОСОБА_1 повторно не виконав без поважних причин це рішення.
Виконання рішення суду про повернення малолітнього ОСОБА_3 до місця проживання матері ОСОБА_4 могло бути виконано без участі ОСОБА_1 . У зв`язку з цим державний виконавець правомірно продовжив примусове виконання рішення та не виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. Для здійснення виконавчого провадження була створена виконавча група, оскільки рішення суду у справі, яка набула значний суспільний інтерес, не виконувалося тривалий час. Усі виконавчі дії були проведені членами виконавчої групи, після чого державний виконавець правомірно закінчив виконавче провадження.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскаржувані дії та рішення були прийняті і вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державних виконавців та інших посадових осіб органу державної виконавчої служби, а цими діями і рішеннями право ОСОБА_1 не було порушено.
Твердження ОСОБА_1 про неправомірності дій і рішень посадових осіб органу державної виконавчої служби не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства.
Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права є необґрунтованими.
Посилання  ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на правові висновки, висловлені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 5 березня 2020 року у справі №127/522/17 і від 2 липня 2020 року у справі №465/576/17 щодо застосування норм статті 63 Закону №1404-VIII про порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії, є безпідставними, оскільки в указаних справах і справі, яка переглядається судом апеляційної інстанції, встановлені різні обставини.
Так, за обставинами названих справ, у яких Верховний Суд висловив правову позицію, факт неможливості виконання рішення суду без участі боржника був доведений, у той час як у справі, що переглядається судом апеляційної інстанції, рішення могло бути виконане без участі ОСОБА_1 .

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390, 451, 452 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а ухвалу Новоушицького районного суду Хмельницької області від 19 січня 2022 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 травня 2022 року.

Судді:        О.І. Ярмолюк

       Л.М. Грох

       Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Яцина О.І.
Доповідач – Ярмолюк О.І.                                                        Категорія 81