УХВАЛА
про закриття касаційного провадження

29 липня 2022 року 
м. Київ
справа №340/1394/20
провадження № К/9901/26569/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Єзерова А.А. суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,
розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 червня 2020 року (суддя Сагун А.В.) і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року (головуючий суддя Шальєва В.А., судді Білак С.В., Юрко І.В.)
у справі №340/1394/20 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, 
третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_2 , 
про визнання протиправним та скасування наказу.
І. РУХ СПРАВИ
1.          У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_2 , в якому просила суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 23 березня 2020 року № 1104561/14-20-СГ "Про надання дозволу на розроблення проекту документації із землеустрою" ОСОБА_2 в частині земельної ділянки, площею 2,00 га, зазначеною ОСОБА_1 на графічних матеріалах, поданих разом із заявою від 26 грудня 2019 року; надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, яка знаходиться в межах земельної ділянки, загальною площею 21,0948 га, кадастровий № 3521187600:02:000:2024, та знаходиться на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області.
2.          Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25  серпня 2020 року, у позові відмовлено.
3.           ОСОБА_1 з вказаними судовими рішеннями не погодилася, тому звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 червня 2020 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
4.          Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою від 26 грудня 2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Чемерпільської сільської ради (за межами населеного пункту) Гайворонського району Кіровоградської області, за результатами розгляду якої відповідачем прийнято наказ від 30 січня 2020 року №11-1770/14-20-СГ про відмову у наданні такого дозволу.
5.          Вважаючи зазначений наказ протиправним, позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом про його скасування. Судом відкрито провадження у справі №340/1042/20.
6.          Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року у справі № 340/1042/20 визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 30 січня 2020 року №11-1770/14-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність під особисте селянське господарство площею 2,00 га, яка розташована на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області.
Рішення набрало законної сили 06 серпня 2020 року через повернення апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області ухвалою від 06 серпня 2020 року.
7.          23 березня 2020 року відповідачем прийнято наказ № 11-4561/14-20-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області на підставі заяви від 28 лютого 2020 року та викопіювання з кадастрової карти від 11 березня 2020 року №НВ-3511052352020, а саме надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
8.          Відмовляючи у позові, суд першої інстанції керувався тим, що представником позивача не надано доказів того, що при прийнятті відповідачем наказу від 23 березня 2020 року № 11-4561/14-20-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_2 » існували підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, встановлені частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України.
9.          При цьому суди вважали, що як третя особа ОСОБА_2 , так і позивач, мають рівне право розробити проекти землеустрою, подальше затвердження яких відбувається із кінцевим визначенням особи, що отримає право власності або користування (оренду) на ділянку, а тому у відповідача не має підстав вважати пріоритетність того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
10.          Заявник у касаційній скарзі як підставу для касаційного перегляду зазначає про те, що судами попередніх інстанцій не враховано позицію Верховного Суду, висловлену у постановах від 25 квітня 2018 року у справі №461/2132/17, від 31 липня 2019 року у справі №472/1286/17-ц, від 11 вересня 2019 року у справі №472/1284/17, від 27 листопада 2019 року у справі №671/464/17, від 22 січня 2020 року у справі №707/2230/18.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
11.          Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
12.          Такі виключні випадки визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, згідно з якою підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема у випадку - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
13.          Отже, законодавець чітко визначив, які судові рішення, з яких підстав і у яких випадках можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.
14.          Відповідно до положень цих норм касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових:
суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду;
спірні питання виникли у подібних правовідносинах.
15.          Спір у цій справі виник через те, що на одну земельну ділянку претендують дві особи: ОСОБА_1 (позивач) і ОСОБА_2 (третя особа).
16.          Касаційне провадження було відкрито на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України для ретельної перевірки чи дійсно, що суди застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
17.          Подібна ситуація неодноразово була предметом розгляду Верховного Суду.
18.          У справі № 545/808/17, як і у справі, що розглядається, виникла ситуація, коли на одну й ту саму земельну ділянку претендували дві особи. При цьому позивач звернувся до сільської ради з відповідною заявою раніше, аніж інша особа.
19.          У постанові від 27 лютого 2018 року у справі № 545/808/17 Верховний Суд погодився з тим, що "чинним законодавством не передбачено право сільської ради відступати від положень ст.118 Земельного кодексу України, в тому числі не передбачено й прийняття сільською радою рішення про відмову у задоволенні вимоги, порушеної в заяві про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, у зв`язку з відведенням земельної ділянки іншій особі".
20.          Згодом цей висновок було застосовано в багатьох інших справах. Узагальнено його суть зводиться до того, що дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки треба надавати усім, хто звернувся. Як наслідок, проект можуть розробляти одночасно декілька замовників, а хто з них отримає ділянку, - визначатиметься на стадії затвердження проекту та надання її у власність.
21.          В окремих справах поставало питання про правомірність врегулювання черговості надання земельних ділянок. У постановах від 28 січня 2020 року у справі №2240/2962/18, від 09 грудня 2020 року у справі №361/1495/16-а, від 31 березня 2021 року у справі №1340/4596/18 Верховний Суд дійшов висновку, що Земельним кодексом України безпосередньо не встановлено черговості розгляду органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування клопотань громадян про безоплатну передачу їм у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, а також не надано органам місцевого самоврядування повноважень щодо прийняття рішень, які б урегульовували питання черговості надання земельних ділянок.
22.          Водночас, з огляду на те, що існували різні підходи при вирішенні аналогічних спорів, ухвалою Верховного Суду від 19 жовтня 2021 року Справу № 154/3345/16 передано на розгляд Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з метою уточнення загального підходу про вичерпність переліку підстав для відмови у наданні дозволу, і висловлення правової позиції щодо його застосування до ситуацій, коли на одну й ту саму ділянку претендує декілька осіб.
23.          У постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 18 травня 2022 року у справі № 154/3345/16 узагальнено, що  застосуванню підлягає правовий висновок про вичерпність переліку підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, передбачених частиною сьомою статті 118 ЗК України, та правовий висновок про незаконність відмови у наданні дозволу у зв`язку з відведенням земельної ділянки іншій особі.
При цьому підтримано правову позицію, висловлену у постановах Верховного Суду від 28  вересня 2021 року у справі № 815/6942/17, 28 вересня 2021 року у справі № 462/4395/17, від 22 жовтня 2020 року у справі № 815/7279/16, від 11 грудня 2019 року у справі №  814/1241/16, від 15 вересня 2020 року у справі № 815/3055/17 та інших, в яких cформульовано правовий висновок про вичерпність переліку підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, передбачених частиною сьомою статті 118 ЗК України.
А також підтримано позицію, висловлену у постанові від 27 лютого 2018 року у справі №545/808/17.
24.          Пунктом 4 частини 1 статті 339 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо: після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку).
25.          З урахуванням того, що Судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду узагальнено існуючу судову практику та сформовано підхід при вирішенні спорів про вичерпність переліку підстав для відмови у наданні дозволу, і висловлення правової позиції щодо його застосування до ситуацій, коли на одну й ту саму ділянку претендує декілька осіб, а також те, що висновки судів попередніх інстанцій узгоджуються з останнім підходом сформульованим вказаною судовою палатою Верховного Суду, колегія суддів вважає, що касаційне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 4 частини 1 статті 339 КАС України.
Керуючись пунктом 4 частини 1 статті 339 КАС України, суд,
У Х В А Л И В:
Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 червня 2020 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року у справі №340/1394/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування наказу.

Ухвала суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб