ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 752/22469/21                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Шевченко Т.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  25 травня 2022 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
          Головуючого судді:                                                  Чаку Є.В., 
          суддів:                                                                      Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 15 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 роти № 5 батальйону № 4 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Чайковського Євгенія Олександровича, третя особа - Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
                                        
                                                  В С Т А Н О В И В :
           ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з адміністративним позовом до поліцейського взводу № 2 роти № 5 батальйону № 4 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Чайковського Євгенія Олександровича в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо складення постанови серії БАБ № 022002 від 31.08.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у виді штрафу в сумі 608 грн. за вчинення правопорушень, передбачених ст. 122 ч. 3 та 126 ч. 1 Кодексу України про адміністративне правопорушення;
- визнати протиправною постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 022002 від 31.08.2021 року та скасувати її, а провадження у справі - закрити;
- визнати протиправними дії відповідача щодо примусового доставлення до відділу поліції (із обслуговування житлового масиву «Віноградар») Подільського управління поліції ГУНП у м. Києві без складення протоколу про адміністративне затримання ОСОБА_1 .
Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 15 листопада 2021 року позов задоволено частково. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 31.08.2021 року поліцейським взводу № 2 роти № 5 батальйону № 4 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Чайковським Євгенієм Олександровичем серії БАБ № 022002, - скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрито. У іншій частині позовних вимог - відмовлено.
          Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції  та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову. В апеляційній скарзі апелянт зазначив, що рішення суду винесено з порушенням норм процесуального та матеріального права. 
          Позивач надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити без змін рішення суду в оскаржуваній частині, а апеляційну скаргу без задоволення. Крім того просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог та розглянути в цій частині справу по суті. 
          Дана справа належить до категорії термінових справ, передбачених ст. 286 КАС України та підлягає розгляду з урахуванням особливостей, передбачених параграфом 2 глави 11 КАС України.
          Згідно ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та у разу, зокрема, відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участі.
          Оскільки сторонами не заявлялись клопотання про  розгляд справи за їх участі, у відповідності до п.1 ч. 1 ст. 311 КАС України колегія суддів вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів дійшла наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було винесено постанову серії БАБ № 022002 від 31.08.2021 року про накладення  на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у виді штрафу в сумі 608 грн. за вчинення правопорушень, передбачених ст. 122 ч. 3 та 126 ч. 1 Кодексу України про адміністративне правопорушення. 
Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що позивач  31.08.2021 року о 13.54 год. по вул. Олени Теліги, 37 в м. Києві, керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ», рухався смугою МТЗ, позначеного дорожньою розміткою 1.2 та дорожнім знаком 5.11. В ході спілкування на прохання поліцейського відмовився надавати документи, перераховані в п.п. 2.1 ПДР.
Вважаючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх часткової обґрунтованості.
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої   статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України   (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
Пунктом 7-1 частини другої статті 255 КУпАП передбачено, що у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено     до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-20 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів. 
Згідно ч.3 ст. 288 КУпАП  постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по   справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, можна оскаржити у вищестоячий орган (вищестоячій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному      Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що в межах спірних правовідносин, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені Департаменту патрульної поліції.
Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями   статті 244-6 КУпАП   покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення
Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222-244-20   КУпАП»   вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному   КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.
Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 26.12.2019 у справі №   724/716/16 та від 17.06.2020 у справі № 127/6881/17.
Верховний Суд у вказаних справах виклав правовий висновок про те, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.
Згідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В даному випадку Департамент патрульної поліції або його територіальний орган до участі у справі в якості належного відповідача залучено не було.
Згідно статті 48 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, а у випадку його незгоди - залучає як другого відповідача, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів, та їх заміна у разі необхідності.
Отже суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Водночас колегія суддів зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.
Проте, суд першої інстанції вищенаведених вимог процесуального закону не дотримав, та не з`ясував, хто є належним відповідачем у справі та не вирішив питання про залучення до участі у справі належного відповідача чи співвідповідача - Департаменту патрульної поліції або його територіальний орган.
Суд апеляційної інстанції переглядаючи рішення суду першої інстанції в порядку апеляційного провадження, позбавлений можливості в межах наданої йому   КАС України компетенції виправити вказаний процесуальний недолік суду першої інстанції та приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у зв`язку з тим, що позов заявлено до неналежного відповідача, оскільки частиною сьомою статті 48 КАС України визначено, що заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції. 
Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що неправильне застосування норм процесуального права призвело до невірного вирішення справи, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню повністю з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.
При цьому, колегія суддів зауважує, що відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого до неналежного відповідача, враховуючи неможливість його заміни на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте, вже до належного відповідача.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно  ст. 242 КАС України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно    п.2 ч.1  ст.315 КАС України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право    скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до    ст.317 КАС України  підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
          Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
          Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції задовольнити.
Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 15 листопада 2021 року скасувати та прийняти нову постанову, якою  у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 роти № 5 батальйону № 4 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Чайковського Євгенія Олександровича, третя особа - Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити у повному обсязі.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                                          Є.В. Чаку

          Судді:                                                                                  Н.М. Єгорова

                                                                                                    А.Ю. Коротких