УХВАЛА

02 травня 2022 року 
м. Київ
справа № 440/4877/20
провадження № К/990/9428/22  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача – Смоковича М. І.,
суддів: Уханенка С. А., Кашпур О. В.,
перевіривши матеріали касаційної скарги військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року та ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
у с т а н о в и в :
15 квітня 2022 року касаційна скарга надійшла до суду касаційної інстанції.
З матеріалів скарги й ухвалених у цій справі судових рішень убачається таке.
ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із позовом, у якому просив:
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 20.12.2016 року по 29.03.2019 року в повному обсязі;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , військову частину НОМЕР_2 встановити для нарахування індексації грошового забезпечення позивачу з 20.12.2016 року базовий місяць січень 2008 року, а з 01.03.2018 року - фіксовану суму індексації в розмірі 4258,75 гривень;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити з урахуванням січня 2008 року як базового місяця та фіксованої суми індексації в розмірі 4258,75 гривень на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 20.12.2016 року по 29.03.2019 року в розмірі 108641,40 гривень.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року адміністративний позов задоволено частково:
визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 20 грудня 2016 року по 29 березня 2019 року;
зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 20 грудня 2016 року по 29 березня 2019 року з встановленням базового місяця за період з 20 грудня 2016 року по 28 лютого 2018 року - січень 2008 року та за період з 01 березня 2018 року по 29 березня 2019 року відповідно до абзацу четвертого пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення».
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
ОСОБА_1 звертався із апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції до Другого апеляційного адміністративного суду, проте, ухвалою цього суду від 23 жовтня 2021 року апеляційну скаргу позивачу повернуто у зв`язку із невиконанням у встановлений судом строк вимог ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху.
До суду касаційної інстанції військова частина № НОМЕР_3 звернулася із касаційною скаргою на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року та ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2021 року.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, Верховний Суд виходить із нижченаведеного.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.
Частиною першою статті 328 КАС України обумовлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 цього ж Кодексу суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року не переглянуто по суті в апеляційному порядку, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Крім того, суд касаційної інстанції не приймає до уваги посилання скаржника на те, що повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції фактично визнав протиправними його дії, оскільки ототожнення судового рішення про повернення апеляційної скарги із постановою суду апеляційної інстанції про залишення без змін рішення суду попередньої інстанції є помилковим.
Керуючись статтями 3, 333 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року та ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2021 року у справі № 440/4877/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                М. І. Смокович

Судді                                                                                                    С. А. Уханенко

                                                                                                    О. В. Кашпур