ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року 
м. Київ
справа № 420/12942/21
адміністративне провадження № К/9901/38515/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Білак М.В., 
суддів: Губської О.А., Калашнікової О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження справу
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року (головуючий суддя - Левчук О.А.)
та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року (головуючий суддя - Градовський Ю.М., судді: Крусян А.В., Яковлєв О.В.)
у справі №420/12942/21
за позовом ОСОБА_1 
до Одеської міської ради 
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди. 
I. ПРОЦЕДУРА
1.          У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду, в електронній формі через систему «Електронний суд», з вказаним позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача, що виражені у порушенні вимог статей 118, 122, 123 Земельного кодексу України при розгляді його клопотання від 22 лютого 2021 року;
- зобов`язати відповідача розглянути його клопотання від 22 лютого 2021 року з дотриманням вимог статей 118, 122, 123 Земельного кодексу України;
- стягнути з відповідача на його користь 250   000 грн в якості компенсації моральної шкоди.
2.          Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду доказів надсилання позовної заяви з додатками листом з описом вкладення іншим учасникам справи.
3.          Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року, позовну заяву повернуто позивачу.
4.          У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
5.          Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2021 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
II. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ.
6.          Повертаючи позовну заяву у зв`язку з неусуненням її недоліків, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивачем не виконано вимог ухвали суду, а саме не надано доказів надсилання позовної заяви з додатками листом з описом вкладення іншим учасникам справи. 
III. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
7.           ОСОБА_1 у своїй касаційній скарзі не погоджується з рішеннями судів попередніх інстанцій, посилаючись на те, що вони прийняті з порушенням норм процесуального права, а тому підлягають скасуванню.
8.          Вважає, що суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення необґрунтованих рішень, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
9.          На думку позивача, аналіз положень статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить, що в разі подання до суду документів в електронній формі, обов`язок надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів виникає тільки у суб`єкта владних повноважень, що передбачено останніми змінами.
10.          Тому вимоги суду першої інстанції, з якими погодився апеляційний суд, щодо надання ним доказу надсилання листом з описом вкладення відповідачу позовної заяви є помилковими.
IV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
11.          Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за необхідне зазначити таке.
12.          Касаційне провадження у справі відкрите з підстави оскарження судового рішення, зазначеного в частині другій статті 328 КАС України, та посилання позивача на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права.
13.          Перевіряючи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, необхідно вказати таке.
14.          Суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без руху, встановив, що позовна заява ОСОБА_1 надійшла до суду в електронній формі через систему «Електронний суд». Проте, до позовної заяви не надано доказів надсилання позовної заяви з додатками листом з описом вкладення іншим учасникам справи.
15.          На виконання вимог цієї ухвали 28 липня 2021 року позивачем подано до суду заяву, в якій він вказав, що відповідно до Наказу Державної судової адміністрації від 01 червня 2020 року №247 у всіх місцевих та апеляційних судах України (крім Київського апеляційного суду) та Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду запроваджено в дослідну експлуатацію підсистеми "Електронний суд" та "Електронний кабінет" (далі - Підсистеми); пілотним судам у ході проведення дослідної експлуатації Підсистем керуватися вимогами, визначеними в Положенні про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженому рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30 (із змінами), у частині функціонування Підсистем. Відсутність факту початку повноцінного функціонування ЄСІТС не може бути перешкодою для роботи її підсистеми "Електронний суд" та, відповідно, права особи на подання процесуальних документів через цю підсистему в електронній формі, а тому позивач просить продовжити розгляд справи. Однак, доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій цієї позовної заяви, позивачем не надано.
16.          Оскільки позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху суд першої інстанції, позицію якого підтримав апеляційний суд, повернув позовну заяву позивачу. 
17.          Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
18.          Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеним законом шляхом.
19.          Згідно з частиною першою статті 171  КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
20.          Відповідно до частини другої статті 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
21.          Вимоги до позовної заяви та доданих до неї документів визначені у статтях 160 і 161 цього КАС України
22.          Так, згідно з частиною першою статті 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.
23.          Водночас згідно з частинами сьомою та восьмою статті 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.
24.          Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
25.          В силу положень частини дев`ятої зазначеної статті Кодексу у випадку подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
26.          Отже, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, керуючись саме положеннями статті 44 КАС України визначив підстави для залишення позовної заяви позивача без руху.
27.          Однак, Верховний Суд не погоджується з таким висновком з огляду на таке. 
28.          Так, спеціальною статтею щодо порядку подання позовної заяви, зокрема, в частині визначення документів, що додаються до неї є стаття 161 КАС України, частиною першою якої передбачено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.
29.          Відповідно до частини другої статті 161 КАС України суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.
30.          У разі подання до суду документів в електронній формі суб`єкт владних повноважень зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
31.          Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що в разі подання до суду документів в електронній формі, обов`язок надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів виникає лише у суб`єкта владних повноважень, що передбачено останніми змінами.
32.          Таким чином, вимоги суду першої інстанції, з якими погодився апеляційний суд, щодо надання позивачем доказу надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів є помилковими.
33.          В даному випадку позовну заяву подано фізичною особою через підсистему «Електронний суд», а тому відсутні підстави вважати, що в суду існує необхідність в отриманні копій позовної заяви, яка сформована і подана у вигляді електронного документу.
34.          Введення норми щодо зобов`язання учасника справи надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів нівелює сенс використання підсистеми «Електронний суд», перевага якого полягає якраз у можливості не мати необхідності виготовлення багатьох копії документів на папері.
35.          Крім того, враховуючи функціонал вказаної підсистеми, виконати обов`язок надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів неможливо технічно, оскільки сам процесуальний документ, який подається до суду (наприклад, позовна заява, відзив, клопотання, тощо) створюється у самій системі та за її ж допомогою відправляється до суду, а у паперовому вигляді не існує взагалі.
36.          Отже, до відправлення документу за допомогою підсистеми «Електронний суд» самого документу, відправити його копію звичайною поштою неможливо, оскільки самого документу у паперовому вигляді та його копій не існує.
37.          Окрім цього, відповідно до частини другої статті 174 КАС України надсилання копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів виконує суд, одночасно з надсиланням копії ухвали про відкриття провадження.
38.          Водночас, Верховний Суд звертає увагу на те, що судам при прийнятті позову необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.
39.          Враховуючи наведене, Верховний Суд вважає, що підстави повернення судом першої інстанції позовної заяви ОСОБА_1 відповідно до приписів пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України - відсутні. 
40.          Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
41.          За таких обставин, Верховний Суд констатує обґрунтованість доводів касаційної скарги стосовно наявності підстав для скасування рішень судів попередніх інстанцій.
42.          Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу належить задовольнити, оскаржувані судові рішення скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
43.          З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 353, 356 КАС України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року у справі №420/12942/21 скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

Судді                                                                                                     М.В. Білак

 О.А. Губська 

                                                                                                    О.В. Калашнікова