ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1154/22	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №712/4837/21 Категорія: 304090000 	Марцішевська О. М. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       23 серпня 2022 року                                                                                                 м. Черкаси   

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:
суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді  	Сіренко Ю.В., Гончар Н.І.	

учасники справи:
позивач (скаржник) – АТ КБ «Приватбанк» ,
відповідач –  ОСОБА_1 , 

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 21.06.2022 (повний текст складено 01.07.2022, суддя в суді першої інстанції Марцішевська О.М.) у цивільній справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до  ОСОБА_1  про стягнення кредитної заборгованості, 

в с т а н о в и в :

у квітні 2021 року АТ КБ «Приватбанк»  звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь кредитну заборгованість в сумі 186899,15 грн., вказуючи про те, що між сторонами 05.11.2007 укладено кредитний договір №DN81AR03110149 за яким банк надав відповідачу кредит у розмірі 142214,79 грн. на термін до 04.11.2014, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашенні заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. 05.10.2011 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави відповідача та 26.03.2012 Соснівський районний суд ухвалив рішення про звернення стягнення на предмет застави.
Оскільки з відповідача в рахунок погашення заборгованості було звернуто стягнення за кредитним договором за період з дати укладання договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.03.2012, тобто з 05.11.2007 по 08.08.2011, то за послідуючий час з 06.10.2011 по 29.03.2021 відповідач має заборгованість у розмірі - 186899,15 грн., яка складається з: 161655,89 грн. - індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання; 25243,26 грн. - 3 % річних від простроченої суми, про стягнення яких заявлено вимоги у справі.
Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 21.06.2022 позов залишено без задоволення із вказівкою на те, що позивач нараховує індекс інфляції та 3 % річних на суму заборгованості в розмірі 88764,82 грн. в стягненні якої було відмовлено рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.10.2016. Крім того, в порядку звернення боргу на предмет застави автомобіль Fiat, модель Doblo Panorama, 2007 р.в., вилучено у відповідача у м. Сімферополь у березні 2013 року без проведення оцінки та до даного часу вказаний автомобіфль не реалізований з причин, які не залежні від волі заставодавця. Враховуючи факт вилучення позивачем у відповідача предмету застави без оцінки та зарахування його вартості на погашення кредиту суд першої інстанції прийшов до висновку про непідтвердженння розміру боргу відповідача в сумі 88764,82 грн.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав 14.07.2022 через відділення поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та задовольнити позовні вимоги банку. В обґрунтування вказано на те, що попереднім рішенням суду встановлено факт наявності заборгованості у відповідача та відсутність її погашення. Передача предмету застави кредитодавцю не рівносильна виконанню договірних зобов`язань, що кредитним договором не передбачено. 
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 186899,15 грн. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При розгляді справи встановлено, що 05.11.2007 між ПАТ КБ «Приватбанк», як кредитодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником укладено кредитний договір №DN81AR03110149.
Згідно із п. 2.2 кредитного договору позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, що вказані в п.7.1. (купівля автомобіля) сплачувати відсотки за користування кредитом та винагороду банку відповідно до п.п.2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 3.1, 3.2., 3.7, 6.2, 7.1.
Відповідно до п.2.3.3 кредитного договору банк має право при порушенні умов кредитного договору змінити умови договору та вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту шляхом направлення відповідного повідомлення.
Згідно п. 7.1. кредитного договору Приватбанк надав Позичальнику ОСОБА_1 кредит в розмірі 142214,80 грн. на купівлю автомобіля. Термін повернення Кредиту встановлений п.7.1 кредитного договору 04.11.2014. Плата за користування кредитними коштами становить 0,80 % на місяць, щомісячна винагорода – 0,50 % від суми виданого кредиту.
В забезпечення за кредитним договором був укладений договір застави рухомого майна –автомобіля Fiat, модель Doblo Panorama, 2007 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 .
26.03.2012 рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси, яке вступило в законну силу 06.04.2012, задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 . Передано ПАТ КБ «Приватбанк» в заклад шляхом вилучення у ОСОБА_1 належне йому на праві власності заставлене рухоме майно – автомобіль Fiat, модель Doblo Panorama, 2007 року випуску, тип транспортного засобу: пасажирський, № шасі НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 . В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №DN81AR03110149 від 05.11.2007 в розмірі 135 218, 35 грн. звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль Fiat, модель Doblo Panorama, 2007 року випуску, тип транспортного засобу: пасажирський, № шасі НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом продажу даного автомобілю ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.
17.10.2016 рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.
Цим рішенням встановлено, що позивач звернувся до суду з первісним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 05.11.2017, посилаючись на те, що відповідач своєчасно не виконав зобов`язання, станом на 03.02.2016 він має заборгованість – 481 723,29 гривень, яка складається з такого: - 88884,82 гривень - заборгованість за кредитом; 45630,94 гривень – заборгованість по процентам; 23338,04 гривень - заборгованість по комісії; 323 869,49 гривень – пеня. Просили суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №DN81AR03110149 від 05.11.2007 в розмірі 481723,29 грн.
В матеріалах справи міститься копія довідки заступника начальника ПАТ КБ Приватбанк про те, що вищевказаний автомобіль був вилучений у ОСОБА_1 та знаходиться на охоронюваному майданчику.
ПАТ КБ Приватбанком 10.07.2011 за вих. №30.1.0.0/2-174 на адресу відповідача ОСОБА_1 була направлено повідомлення з вимогою повернути кредит за договором від 05.11.2007 у повному обсязі відповідно до ст.1050 ЦК України. В повідомленні встановлений термін у який необхідно повернути прострочену заборгованість, а у випадку неповерненя - повернути суму кредиту в повному обсязі не пізніше 30 днів з дати одержання повідомлення.
Відповідач підтвердив, що ним була отримана зазначена вимога в липні 2011 року.
Суд у вказаній справі відмовив у задоволенні позову, у зв`язку з тим, що позивач ПАТ КБ Приватбанк в трирічний термін, починаючи з серпня 2011 року, тобто з моменту зміни терміну виконання кредитного зобов`язання, за захистом свого права шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором до суду не звернувся. У зв`язку з цим позивач пропустив строк позовної давності.
Згідно відповіді від 30.12.2021 №17876/20.25-3573 Центрального відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перевіркою АСВП встановлено, що на виконанні в Центральному відділі ДВС у місті Черкаси перебувало виконавче провадження №33031963 з виконання виконавчого листа №25424, виданого 10.04.2012 Соснівським районним судом м. Черкаси, про передачу в заклад ПАТ КБ "ПриватБанк" шляхом вилучення у ОСОБА_1 належне йому на праві власності заставлене майно - автомобіль Fiat, державний номер НОМЕР_1 . 12.04.2013 державним виконавцем закінчено виконавче провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999, у зв`язку з фактичним виконанням рішення. Згідно п. 9.9, п. 9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, виконавчі провадження, які завершені до 2017 року включно, станом на 30.12.2021 знищені. У зв`язку з чим, у посадових осіб Центрального ВДВС у місті Черкаси відсутня можливість для надання інформації та копій.
12.01.2022 ПАТ КБ «ПриватБанк» надано відповідь про те, що автомобіль Fiat, модель Doblo Panorama, державний номер НОМЕР_1 вилучено у м. Сімферополь у березні 2013 року, де він залишився, тому немає можливості його реалізувати.
Позивач у даній справі вказує, що за час після ухвалення попереднього судового рішення 26.03.2012 про стягнення кредитної заборгованості з відповідача слід стягнути нараховані на підставі ст. 625 ЦК України індекс інфляції та 3 % річних.
Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами.
Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Також згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), як у цій справі, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити, зокрема, три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем пред`явлено вимогу про стягнення в порядку ст.625 ЦК України 3% річних та інфляційних збитків внаслідок прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання з погашення кредитного боргу в сумі 88764,82 грн. за період з 06.10.2011 по 29.03.2021.
Одночасно рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.10.2016 у спорі між цими ж сторонами про стягнення кредитної заборгованості за договором №DN81AR03110149 від 05.11.2007 в сумі 88884,82 грн. було відмовлено у зв`язку зі спливом строків позовної давності. 
Частина 4 статті 82 ЦПК України передбачає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, як вірно вказав суд першої інстанції у справі, позивач нараховує індекс інфляції та 3 % річних на суму заборгованості в стягненні якої було відмовлено судовим рішенням у іншій справі.
Крім того, апеляційний суд вважає слушними вказівки суду першої інстанції у справі на те, що в порядку звернення боргу на предмет застави автомобіль Fiat, модель Doblo Panorama, державний номер НОМЕР_1 , даний автомобіль вилучено у відповідача у м. Сімферополь у березні 2013 року без проведення оцінки та до даного часу його не реалізовано. Отже встановити точний розмір боргу позичальника не є можливим, так як частина такої заборгованості має бути покрита за рахунок реалізації предмету застави, вартість якого за обставин цієї справи нічим не підтверджена.
У аспекті викладеного, посилання скаржника у поданій апеляційній скарзі на те, що попереднім рішенням суду встановлено факт наявності заборгованості у відповідача та відсутність її погашення не свідчить про неправильне вирішення спору у справі, адже наявність заборгованості в стягненні якої судом відмовлено внаслідок застосування наслідків спливу строків позовної давності (тобто констатовано відсутність обов`язку у боржника по сплаті коштів) не дає підстав для нарахування за ст. 625 ЦК України платежів, які обумовлюються простроченням виконання грошового зобов`язання.
Також слід відхилити апеляційні посилання на те, що передача предмета застави кредитодавцю не рівносильна виконанню договірних зобов`язань, оскільки за обставин цієї справи має значення вартість реалізації такого заставленого майна для погашення наявної заборгованості з тим, щоб визначити яка її частина лишилася несплаченою.
Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 21.06.2022 у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача – без задоволення.
На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за перегляд цієї справи судом апеляційної інстанції залишити за скаржником.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в  :

апеляційну скаргу – залишити без задоволення.
Рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 21.06.2022 у цивільній справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до  ОСОБА_1  про стягнення кредитної заборгованості – залишити без змін.
Судові витрати по сплаті судового збору за перегляд цієї справи судом апеляційної інстанції залишити за скаржником.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 23.08. 2022.

Суддя-доповідач                 

Судді