Справа № 138/957/22 
Провадження № 33/801/678/2022
Категорія: 432 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ясінський Ю. А.
Доповідач Ковальчук О. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2022 року                                                                                       м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., розглянувши в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23 травня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн в дохід держави. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496, 20 грн. Вилучений у  ОСОБА_1 паспорт громадянина Республіки Болгарія № НОМЕР_1 повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_2 для вирішення питання згідно вимог п. 16 Правил перетинання Державного кордону громадянам України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27 січня 1995 року.
Не погодившись з цією постановою, 18 липня 2021 року  ОСОБА_1  поштою направив апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення; вилучений паспорт повернути  ОСОБА_1 .
В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт зазначив, що оскаржувану постанову він отримав лише 10 липня 2022 року, оскільки її направлено 05 липня 2022 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження слід рахувати з 10 липня 2022 року.
Судове засідання в режимі відеоконференції, призначене за клопотанням адвоката Чепурнова Ю.О., у призначений судом час не відбулось, оскільки зв`язку із Оболонським районним судом м. Києва, якому було доручено забезпечити проведення відеоконференції, не було. 
Разом з тим, це не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Оцінивши доводи заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23 травня 2022 року задоволенню не підлягає з огляду на таке.
При розгляді клопотання про поновлення пропущеного строку, апеляційний суд перевіряє тільки поважність причин пропуску строку і не може давати оцінку процесуальним діям та документам по справі або прийнятому судом рішенню.
З матеріалів справи вбачається, що судове засідання 23 травня 2022 року було проведено в режимі відеоконференції. ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Чепурнов Ю.О. були присутні в ньому та знали про винесену судом першої інстанції постанову (а. с. 27).
Згідно супровідного листа від 07 липня 2022 року копія постанови цього суду від 23 травня 2022 року була направлена на поштову адресу ОСОБА_1 (а. с. 34). 
Відповідно до супровідного листа від 05 липня 2022 року копія оскаржуваної постанови була направлена адвокату Чепурнову Ю.О. (а. с. 35).
Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення регулюється ст. 294 КУпАП.
За змістом цієї норми постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Отже, початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду пов`язаний з моментом прийняття такої постанови.
Європейський суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п. 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.
Крім того, відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).
В свою чергу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989).
Доводи заявленого клопотання про те, що ОСОБА_1 не знав про винесену постанову, оскільки вона надійшла на його адресу тільки 10 липня 2022 року, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, зокрема тим, що сам ОСОБА_1 та його адвокат Чепурнов Ю.О. були присутні в судовому засіданні при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення. 
З урахуванням наведеного, оскільки скаржнику було відомо про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, у судовому засіданні при винесенні оскаржуваної ухвали 23 травня 2022 року скаржник був присутній та відповідно знав про неї, враховуючи наявність у ОСОБА_1 захисника, який є адвокатом, а отже особою котра має вищу юридичну освіту та досвід роботи у галузі права, проте з апеляційною скаргою звернувся лише 18 липня 2022 року, тобто через 56 днів з дня винесення оскаржуваної постанови, апеляційний суд дійшов висновку, що у поданому клопотанні заявником не наведено жодної об`єктивної обставини, яка б перешкоджала йому реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови суду в передбачений для цього строк, а вказані в обґрунтування клопотання доводи, не належать до поважних причин пропуску процесуального строку.
За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу після закінчення встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження судового рішення, та не навів поважних причин пропуску цього строку, апеляційний суд вважає, що такий строк не може бути поновленим, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись ст. 294 КУпАП, Вінницький апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23 травня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                  О. В. Ковальчук