Ухвала
 
30 серпня 2022 року
м. Київ
справа № 757/14604/20-ц
провадження № 61-8111ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 26 липня 2022 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про видачу виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2020 року ТОВ «Кей-Колект» звернулося до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення до виконання у справі № 2-8384/10 за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТОВ «Кей-Колект», до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11316703000 від 19 березня        2008 року та за зустрічним позовом  ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору поруки.
Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що на виконанні у Шевченківську відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управлення Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_1 , про хід якого стягувач не повідомлявся, процесуальних рішень державного виконавця не отримував. Окрім того, відділ ДВС повідомив, що відкритих проваджень, де ТОВ «Кей-Колект» є стягувачем, на виконанні не перебуває. 
ТОВ «Кей-Колект» стверджувало, що дізналось про винесення державним виконавцем 13 липня 2017 року постанови про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання та про направлення її поштою разом із оригіналом виконавчого документа, яку стягувач не отримував.
Посилаючись на те, що рішення суду у вказаній справі не виконано, а виконавчі листи втрачено, заявник, який є правонаступником первісного стягувача, просив видати дублікат виконавчого листа, виданого на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 грудня 2010 року у справі № 2-8384/10 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 19 березня 2008 року, поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 28 травня 2020 року заяву ТОВ «Кей-Колект» задоволено. 
Видано дублікат виконавчого листа на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 грудня 2010 року в справі 
№ 2-8384/10 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 19 березня 2008 року. Поновлено ТОВ «Кей-Колект» строк для пред`явлення виконавчого листа у справі № 2-8384/10.
Суд першої інстанції, дійшовши висновку про поважність причин пропуску заявником строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, поновив його та видав дублікат виконавчого документа відносно боржника ОСОБА_1 . 
Постановою Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 28 травня 2020 року залишено без змін.
Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суд першої інстанції щодо доведеності заявником факту втрати оригіналу виконавчого листа під час його виконання та вважав судове рішення таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Постановою Верховного Суду від 09 лютого 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року в частині щодо видачі дублікату виконавчого документа скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Скасовуючи судове рішення апеляційного суду щодо видачі дубліката виконавчого документа та направляючи справу на новий розгляд, суд касаційної інстанції зазначив про необхідність встановлення обставин повернення оригіналу виконавчого листа, а також чи не сплив на момент подачі заяви про видачу дубліката виконавчого листа строк для його пред`явлення з урахуванням частини п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», що має значення для вирішення питання про наявність правових підстав для задоволення заяви ТОВ «Кей-Колект».
Постановою Київського апеляційного суду від 26 липня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 28 травня 2020 року залишено без змін.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 28 травня 2020 року поновлено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання. Стягувачем було пред`явлено виконавчий лист № 2-8384 щодо боржника ОСОБА_1 до виконання         20 червня 2017 року. Цей виконавчий лист повернутий державним виконавцем стягувачу 13 липня 2017 року, що свідчить про переривання строку пред`явлення його до виконання. З урахуванням зазначеного, встановивши, що стягувач 24 лютого 2020 року звертався із запитом до відділу ДВС, апеляційний суд погодився із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви ТОВ «Кей-Колект» про видачу дубліката виконавчого документа.
20 серпня 2022 року  ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 26 липня 2022 року, справу направити на новий розгляд, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
Особа, яка подала касаційну скаргу, зазначає, що суд апеляційної інстанції не встановив обставин, на які вказував Верховний Суд у постанові від 09 лютого 2022 року, докази підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу у матеріалах справи відсутні. Посилається на те, що суд не перевірив чи було виконане рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист, а також чи не втратило воно законної сили.
Колегія суддів, оцінивши доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення, вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою. 
Відповідно до частини першої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.
Судами встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва            від 22 грудня 2010 року у справі № 2-8384/10 стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 19 березня 2008 року у розмірі 97 951,45 дол. США і понесені судові витрати 1 820, 00 грн.
15 серпня 2011 року представник ПАТ «УкрСиббанк» отримав два виконавчих листи.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 грудня 2012 року замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника на підставі договору купівлі-продажу відступлення права вимоги від 13 лютого 2012 року - ПАТ «Кей-Колект».
26 червня 2014 року державним виконавцем відділу ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Мороз Л. Є. винесено постанову у ВП №29403478 про повернення виконавчого документу № 2-8384 щодо боржника               ОСОБА_1 стягувачеві на підставі пункту 9 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».
05 червня 2015 року виконавчий документ №2-8384, виданий 11 серпня 
2011 року щодо боржника ОСОБА_1 , було пред`явлено до виконання до відділу ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві.
Постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Метлушенка В. І. у ВП №47764886 від 05 червня 2015 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі пункту 6-1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».
20 червня 2017 року ТОВ «Кей-Колект» звернулося до Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві із заявою про прийняття до виконання виконавчого документу щодо боржника ОСОБА_1 та примусове виконання рішення суду.
13 липня 2017 року головний державний виконавець Шевченківського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Лисенко О. В., керуючись пунктом 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», винесла повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.
24 лютого 2020 року ТОВ «Кей-Колект» звернулося до Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві із запитом про хід виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_1 , однак відповіді на запит не надійшло. 
ТОВ «Кей-Колект» отримало від державного виконавця інформацію в усній формі про те, що повідомлення від 13 липня 2017 року було направлено на адресу ТОВ «Кей-Колект», а документи щодо підтвердження відправлення кореспонденції знищено за терміном зберігання.
Відповідно до акту проведення службової перевірки від 02 березня 
2020 року №08-18/50/20 щодо встановлення факту наявності та/або відсутності у ТОВ «Кей-Колект» інформації та/або документів, матеріалів виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_1 , матеріалів виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_1 не виявлено.
У відповідності до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.
Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).
Зазначене конституційне положення знайшло свій розвиток у статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Частиною першою статті 431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.
Необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) вказано, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
На час видачі виконавчого листа у справі № 2-8384/10 (серпень 2011 року) діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року 
№ 606-XIV, у статті 22 якого було передбачено, що виконавчий документ може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.
05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, згідно з пунктом 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (частини перша, друга, пункт 1 частини четвертої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII).
Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.
Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Встановивши, що оригінал виконавчого листа втрачено, а ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28 травня 2020 року поновлено 
ТОВ «Кей-Колект» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі № 2-8384/10 про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості (ухвала суду в цій частині набрала законної сили та не переглядалась судом касаційної інстанції), дослідивши дату повернення виконавчого документа стягувачеві (13 липня 2017 року) і час звернення із заявою про видачу дублікату виконавчого листа (квітень 2020 року), а також взявши до уваги відсутність доказів виконання судового рішення боржником, суд апеляційної інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про залишення без змін ухвали суду першої інстанції в частині задоволення заяви ТОВ «Кей-Колект» про видачу дубліката виконавчого документа.
Факт втрати виконавчого листа є свідченням неможливості виконання рішення суду, а обставини, за яких це сталось, не обмежують права боржника та не покладають на нього додаткових зобов`язань з огляду на те, що дублікат виконавчого листа має повністю відтворювати втрачений виконавчий лист. Відсутність виконавчого листа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права. 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів ОСОБА_1 по суті спору та їх відображення у оскаржуваному судовому рішенні, питання вмотивованості висновку суду апеляційної інстанції та виконання ним вказівок Верховного Суду, викладених у постанові від 09 лютого 2022 року у цій справі, колегія суддів виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних питань, а доводи, викладені у касаційній скарзі, є необґрунтованими, спрямованими на ухилення від виконання судового рішення про стягнення заборгованості.
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права 
є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування 
чи тлумачення.
Доводи поданої касаційної скарги не дають підстав для розумного сумніву у дотриманні судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права. 
На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга  ОСОБА_1 напостанову Київського апеляційного суду від 26 липня 2022 року є необґрунтованою, а у відкритті касаційного провадженні належить відмовити відповідно до положень частини четвертої статті 394 ЦПК України.
Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 26 липня 2022 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про видачу виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , - відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                    Є. В. Синельников
 
        С. Ф. Хопта
 
        В. В. Шипович