Номер провадження: 22-ц/813/5517/22 
Справа № 522/15106/18
Головуючий у першій інстанції Єршова Л. С.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       31.08.2022 року                                                                 м. Одеса 

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря - Поворозко І.Ю.,
переглянувши справу №522/15106/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про відшкодування витрат на поліпшення майна, стягнення штрафу, пені, збитків, відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 7 грудня 2021 року у складі судді Єршової Л.С., -
в с т а н о в и в :

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувшись 27 серпня 2018 року до суду з вищеназваним позовом, просила стягнути з ОСОБА_5 на відшкодування вартості витрат на поліпшення орендованого майна грошові кошти в сумі 3136294,68 грн., стягнути неустойку в сумі 196000,00 грн., збитки (упущену вигоду) в сумі 455838,40 грн., на відшкодування моральної шкоди 100000,00 грн. (виділені матеріали: а.с.2-10).
Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2018 року відкрито провадження у справі, задоволено заяву ФОП ОСОБА_1 про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру, розташовану за адресом: АДРЕСА_1 (виділені матеріали: а.с.15-17).
13 червня 2019 року представником в інтересах ОСОБА_5 подано клопотання про скасування заходів забезпечення позову (виділені матеріали: а.с.19-22).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 червня 2019 року в задоволенні клопотання представника в інтересах ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено (а.с.32-34).
Постановою Одеського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 червня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову залишено без змін (виділені матеріали: а.с.74-75).
13 жовтня 2021 року ОСОБА_5 повторно подано клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2018 року. Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 є власником нерухомого майна на підставі договору купівлі-продажу від 8 грудня 2017 року; жодних домовленостей з відповідачем він не мав щодо користування майном, такі домовленості у ОСОБА_1 були з колишнім власником. На протязі 3 років обмежується право власності ОСОБА_5 , зазначені наслідки є неспівмірними та необґрунтованими, а події, пов`язані з ремонтом, не мають відношення до ОСОБА_6 . Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом (виділені матеріали: а.с.78-80).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 7 грудня 2021 року клопотання ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення позову задоволено, скасовано арешт, накладений на квартиру, розташовану за адресом: АДРЕСА_1 , загальною площею 288,8 кв.м, житловою площею 129,2 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 867695751101, накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2018 року (виділені матеріали: а.с.115-116).
Висновок суду обґрунтовано конституційним правом особи володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, непорушністю права приватної власності, конвенційними положеннями про те, що ніхто не може бути позбавлений свого права інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Суд не встановив наявність підстав для продовження застосування заходів забезпечення позову у вигляді арешту на квартиру, крім того, вказав про відсутність доказів наміру ОСОБА_5 здійснити відчуження квартири.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 січня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 7 грудня 2021 року про скасування заходів забезпечення позову.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову (виділені матеріали: а.с.120-122).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість ухвали з підстав невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали суду від 29 серпня 2018 року, є цілком правомірними та відповідають вимогам співмірності. Застосування заходів забезпечення позову та існування накладеного арешту на об`єкт нерухомості до вирішення справи по суті дозволить розглянути справу із дотриманням принципу справедливості та захистить порушені права. Докази ОСОБА_5 на підтвердження не проведення ОСОБА_1 покращення орендованого майна неналежні, ОСОБА_1 не посилалась на проведення реконструкції орендованого майна, тому надання на запит ОСОБА_5 відповіді Управління ДАБК Одеської міської ради про відсутність документів щодо реконструкції об`єкту будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , є неналежним доказом у розумінні статті 77 ЦПК України. Посилання ОСОБА_5 на відсутність доказів щодо визначення ринкової вартості квартири, з чим пов`язується неможливість встановлення дотримання співмірності застосованих заходів забезпечення позову, безпідставні, так як в справі наявний підписаний ОСОБА_5 договір купівлі-продажу квартири, що містить зазначення вартості об`єкта нерухомого майна. Питання скасування заходів забезпечення позову вирішувалось ухвалою суду від 27 червня 2019 року. Частиною 6 статті 158 ЦПК України передбачено, що відмова у скасуванні заходів забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з тим самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування заходів забезпечення позову. Проте, ОСОБА_5 у грудні 2021 року повторно звернувся до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову з тих самих підстав і з тими самими вимогами. Суд на це уваги не звернув та скасував заходи забезпечення позову у порушення норм процесуального права.
Відзив на апеляційну скаргу не подано. 
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.
Позивачем ФОП ОСОБА_1 пред`явлено до відповідача ОСОБА_5 позов про відшкодування вартості витрат на поліпшення орендованого майна, стягнення неустойки, збитків, відшкодування моральної шкоди; ціна вимог майнового характеру 3788133,08 грн., вимог немайнового характеру 100000,00 грн.
Позов забезпечено ухвалою суду за заявою позивача при відкритті провадження у справі, необхідність забезпечення позову обґрунтовано тим, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
Вжитий судом вид забезпечення позову передбачений пунктом 1 частини 1 статті 150 ЦПК України, арештоване майно належить відповідачу, визначений частиною 3 даної норми процесуального права принцип співмірності дотримано, вжиті заходи забезпечення позову співмірні із заявленими позивачем вимогами, незастосування зустрічного забезпечення обґрунтовано. 
       Скасування заходів забезпечення позову врегульовано статтею 158 ЦПК України, відповідно до положень якої суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи.
       Відмовляючи ухвалою суду від 27 червня 2019 року, залишеною без змін в апеляційною порядку постановою суду від 19 грудня 2019 року, в задоволенні клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існує спір, врегулювати який сторони наміру не мають, сума стягнення є співмірною вартості нерухомого майна, на яке в порядку забезпечення позову накладено арешт, негативних наслідків від застосування заходу забезпечення позову не вбачається. 
       Згідно положень частини 6 статті 158 ЦПК України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.
       Повторно подане відповідачем 13 жовтня 2021 року клопотання про скасування заходів забезпечення позову не містить посилань на нові обставини, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову, з огляду на що суд не мав процесуальних підстав для скасування заходів забезпечення позову. 
       Обґрунтування необхідності скасування заходів забезпечення позову порушенням права власності та тривалістю розгляду справи не є новими обставинами, які у розумінні частини 6 статті 158 ЦПК України підлягають врахуванню при повторному зверненні з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.
       При вирішенні питання скасування заходів забезпечення позову оцінка доведеності позовних вимог не надається. 
       Спір між сторонами ухваленням судового рішення не вирішено, забезпечення позову відповідає тій цілі, для якої такий захід слугує, зловживання процесуальними правами не встановлено.
Збитки, заподіяні забезпеченням позову, ОСОБА_5 за наявності підстав підлягатимуть відшкодуванню за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживались. 
Справа в провадженні суду апеляційної інстанції з грудня 2021 року, призначена до розгляду в судове засідання на 28 липня 2022 року ухвалою від 16 червня 2022 року. Інформація про дату, час та місце розгляду справи доступна на сайті «Судова влада». Учасники справи мали процесуальний час для надання суду обґрунтування власних позицій. Судом апеляційної інстанції вимоги статей 128, 130 ЦПК України щодо судового виклику/повідомлення учасників процесу виконано, порядок вручення судових повісток дотримано, учасники справи правом на отримання/неотримання надісланих поштою судових повісток розпорядилися на власний розсуд. В апеляційному порядку переглядається процесуальне питання, надіслані до суду апеляційної інстанції виділені матеріали достатні для прийняття рішення щодо наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову. Клопотання про відкладення розгляду справи не містить посилань на те, що саме нове та важливе має бути доведено до відома суду апеляційної інстанції. Справа по суті наразі розглядається судом першої інстанції. 
Датою ухвалення призначеного у судове засідання на 28 липня 2022 року рішення судом апеляційної інстанції відповідно до положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 7 грудня 2021 року про скасування заходів забезпечення позову в справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про відшкодування витрат на поліпшення майна, стягнення штрафу, пені, збитків, відшкодування моральної шкоди – скасувати.
В задоволенні клопотання ОСОБА_2 від 13 жовтня 2021 року про скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали судді Приморського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2018 року, - відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
       Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 31 серпня 2022 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков 

Є.С.Сєвєрова