ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2978/22 Справа № 201/9427/21  Категорія 81 	  	Суддя у 1-й інстанції - Наумова О. С. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - Петешенкової М.Ю.,
суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпрі цивільну справу
за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Дніпро»
на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2021 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Дніпро» про розірвання договору та повернення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 07 червня 2021 року між ними та ТОВ «Музенідіс Тревел Дніпро» від імені та за дорученням якого на підставі агентського договору на реалізацію туристичного продукту № АДТА/17-DNR.00306 від 19 червня 2017 року діє ФОП « ОСОБА_3 » в особі ОСОБА_3 укладено договір на туристичне обслуговування № 54, за умовами якого відповідач зобов`язувався надати туристичні послуги за заявкою №KSD26061ВV у готелі Аlia Palace Hotel, м. Салоники, Греція, з 26 червня 2021 року до 05 липня 2021 року. Загальна вартість туристичної подорожі за двох осіб становить 64 323,00 грн. яка була сплачена в повному обсязі.
08 червня 2021 року на підставі рахунку № НОМЕР_1 , турагент ФОП « ОСОБА_3 » перерахувала ТОВ «Музенідіс Тревел Дніпро» грошові кошти у розмірі 57 423,58 грн., за вирахуванням винагороди турагента, перерахованих ОСОБА_2 та 09 червня 2021 року додатково перерахувала кошти у розмірі 2 052,58 грн., які перерахувала ОСОБА_1 .
Однак, 17 червня 2021 року на адресу турагента ФОП « ОСОБА_3 » від ТОВ «Музенідіс Тревел Дніпро» надійшло повідомлення, яким останнє повідомило про припинення обслуговування клієнтів (туристів) у період з 18 червня 2021 року по 26 червня 2021 року та перенесення турів заброньованих на зазначені дати на період з 01 вересня 2021 року і далі, або на літній сезон 2022 року.
Таким чином запланований та оплачений позивачами тур не відбувся, грошові кошти повернуті не були. Надання вказаного туристичного продукту в інші строки позивачів не влаштовувало внаслідок сімейних обставин.
Неодноразові звернення позивачів з вимогами до відповідача про повернення коштів залишилися без задоволення, тому просили розірвати договір на туристичне обслуговування та повернути сплачені ними кошти.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволенні.
Договір на туристичне обслуговування № 54 від 07 червня 2021 року розірвано, зобов`язано ТОВ «Музенідіс Тревел Дніпро» повернути грошові кошти у розмірі 2 052,58 грн. сплачені ОСОБА_1 та грошові кошти у розмірі 57 423,58 грн. сплачені ОСОБА_2 на виконання договору на туристичне обслуговування № 54 від 07 червня 2021 року.
Вирішено питання про судові витрати справі.
Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю підстав для розірвання договору та повернення грошових коштів, через істотне порушення відповідачем законодавства про захист прав споживачів та умов укладеного договору на туристичне обслуговування, внаслідок чого позивачам завдана шкода у вигляді повного позбавлення їх того, на що вони розраховували при укладанні договору, а саме подорожі до Греції.
Не погодившись з рішенням суду, ТОВ «Музенідіс Тревел Дніпро» звернулося з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовано обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору, неправильно та неповно досліджено докази, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи. Вони є неналежним відповідачем у справі, оскільки виступали та діяли виключно, як турагент та комерційний представник грецького туроператора- нерезидента Mouzenidis Travel А.Е. Разом з тим спосіб захисту прав, який було обрано позивачами не передбачений нормами діючого законодавства, зокрема спеціального закону про туризм, у зв`язку з чим вважає, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги про повернення коштів, вийшов за межі заявлених позовних вимог. 
Позивачами надано відзив на апеляційну скаргу, в якому просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для залишення без задоволення апеляційної скарги, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Судом встановлено та як вбачається із матеріалів справи, 07 червня 2021 року між ТОВ «Музенідіс Тревел Дніпро» в особі ФОП « ОСОБА_3 » та ОСОБА_1 , яка діяла в інтересах сім`ї, укладено договір на туристичне обслуговування № 54 (а.с. 89-95).
За умовами договору здійснення туристичної подорожі заплановано у складі двох туристів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Греції у період з 26 червня 2021 року по 05 липня 2021 року до готелю Аlia Palace Hotel, м. Салоники, вартість якої склала 64 323,00 грн.
Відповідно до п. 1.2 договору, туроператор через турагента зобов`язується забезпечити надання комплексу туристичних послуг, а замовник зобов`язується на умовах даного договору прийняти та оплатити його.
Згідно з п. 2.5 укладеного договору не пізніше дня, наступного за днем укладення договору, замовник зобов`язаний сплатити не менш ніж 50% від загальної вартості турпродукту, яка складає 64 323,00 грн., якщо інше не зазначено в рахунку на оплату, та не пізніже ніж за 21 календарний день до початку подорожі повністю оплатити загальну вартість турпродукту, якщо сторони не уклали окремий додаток до договору про інше, або інше не зазначено в рахунку на оплату.
На виконання умов п. 2.5 договору грошові кошти позивачами перераховано двома платежами у відповідності до квитанції № 0.0.2153429047.1 від 08 червня 2021 року у розмірі 62 253,00 грн., у відповідності до квитанції № 63106724 від 09 червня 2021 року у розмірі 2 070, 00 грн.(а.с.16-18). 
08 червня 2021 року на поточний рахунок туроператора ТОВ «Музенідіс Тревел Дніпро» ФОП « ОСОБА_3 » перераховано 57 423, 58 грн. за бронювання туристичного відпочинку відповідачів (у відповідності до рахунку №KSD26061ВV).
Вказаний факт відповідачем не заперечувався.
Відповідно до п. 5.1 договору туроператор зобов`язаний забронювати та надати замовнику турпродукт (пакет туристичних та пов`язаних послуг), замовлених замовником у повному обсязі, кількості, якості та у визначені цим договором терміни, про які сторони попередньо домовилися, за умови повної оплати вартості турпродукту туроператору замовником безпосередньо, або через турагента у строки, встановлені даним договором та додатками до нього, надати замовникові документи, якщо вони не були отримані від турагента, необхідні для отримання туристичних послуг та підтвердження статусу замовника та осіб, які з ним подорожують.
У випадку виникнення обставин, що роблять неможливим надання замовнику послуг з вини туроператора (за вийнятком форс-мажорних обставин та відмов консульських установ у видачі віз замовнику та/ або особам, які з ним подорожують), у разі невжиття заходів для заміни замовлених послуг на альтернативні, повернути кошти, оплачені замовником, за вийнятком фактично понесених туроператором або турагентом витрат (п.5.3 договору). 
За змістом пункту 6.7 договору, замовник має право на відшкодування вартості не наданих (наданих не в повному обсязі) туроператором туристичних послуг у випадках, передбачених ч. 11 ст. 20 Закону України «Про туризм» і виплату компенсації не наданих послуг, якщо таке ненадання послуг відбулося не з вини туриста.
       Відповідно до п. 10.2 договору у випадку ненадання чи неналежного надання замовнику належно оплачених туристичних послуг, туроператор зобов`язується відшкодувати йому вартість ненаданих чи неналежно наданих послуг, за вийнятком випадків, коли ненадання послуг відбулося з вини замовника та/або турагента та в інших передбачених цих договором випадках. 
       Згідно з п. 11.1 договору, цей договір набирає чинності з моменту надання туроператором підтвердження заявки та діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором.
       Відповідно до наданої ФОП ОСОБА_3 інформації 17 червня 2021 року на її адресу надійшло повідомлення від відповідача, яким було повідомлено про тимчасове припинення обслуговування нових клієнтів на території Греції і запропоновано перенесення турів, заброньованих на зазначені дати, на період з 01 вересня 2021 року і далі, або літній сезон 2022 року.
Таким чином, запланований та оплачений позивачами тур з 26 червня 2021 року по 05 липня 2021 року у складі двох осіб не відбувся, а грошові кошти, оплачені позивачами повернуті не були.
23 червня 2021 року позивачі звернулися до відповідача з вимогою про повернення сплачених за тур грошових коштів, однак листом-відповіддю № 154 від 13 липня 2021 року було повідомлено, що грошові кошти туроператором сплачені на розрахунковий рахунок нерезидента ОСОБА_4 в рамках договору, де туроператор ТОВ «Музенідіс Тревел Дніпро» є агентом та є транзитною організацією. Також повідомлено, що ТОВ «Музенідіс Тревел Дніпро» направило лист до нерезидента Mouzenidis Travel А.Е. щодо повернення грошових коштів туристам, який останній повинен був розглянути протягом 10 робочих днів (а.с. 19-22).
11 серпня 2021 року позивачами повторно було направлено вимогу про розірвання договору та повернення грошових коштів. Даний лист відповідачем отримано 13 серпня 2021 року (а.с. 23-27).
ФОП ОСОБА_3 , як посередником, з метою вирішення проблеми повернення грошових коштів, 18 червня 2021 року на адресу відповідача направлено заяву про повернення грошових коштів у зв`язку із ануляцією туристичного продукту, що підтверджується роздруківкою листування з відповідачем (а.с.95).
Станом на день подачі позову грошові кошти не повернуто, про стан розгляду заявки на повернення грошових коштів між ТОВ «Музенідіс Тревел Дніпро» та нерезидента Mouzenidis Travel А.Е. позивачам не відомо.
Доказів на спростування вказаної інформації відповідачем не надано та матеріали справи не містять. 
Статтею 1 Закону України "Про туризм" визначено, що туристичний продукт - це попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов`язані з перевезенням і розміщенням.
Згідно статті 5 Закону України "Про туризм", організацію та забезпечення створення туристичного продукту, реалізацію та надання туристичних послуг виключно здійснює туристичний оператор, який в установленому порядку отримав ліцензію на туроператорську діяльність. А туристичні агенти - це юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність в реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг.
Статтею 20 Закону України "Про туризм" передбачено, що за договором на туристичне обслуговування одна сторона туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента, зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом.
На підставі частини 13 статті 20 Закону України "Про туризм", якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України "Про захист прав споживачів".
Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 30 Закону України "Про туризм" порушеннями законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг.
Відповідно до частин першої, другої статті 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства.
Як встановлено статтею 33 Закону України "Про туризм", суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Верховний Суд України у постанові від 03 липня 2013 року у справі № 6-42цс13 зробив правовий висновок про те, що «за частинами першою, другою, десятою статті 20, частиною другою статті 30, частинами першою, другою статті 32, частиною першою статті 33 Закону України «Про туризм» від 15 вересня 1995 року № 324/95-ВР, частиною четвертою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-XII, статей 610,611, частиною п`ятою статті 653, частиною першою статті 901 ЦК України майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків. 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Судуу складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2021 року у справі № 569/16256/19 (провадження № 61-9034св20) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 серпня 2021 року у справі № 559/1604/18 (провадження №61-782св20).
Згідно з вимогами статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом статті 611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до вимог статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди.
Згідно з вимогами частини 1 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
Відповідно до вимог частини 4 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків, споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
Суд першої інстанції вірно встановив, що ТОВ «Музенідіс Тревел Дніпро» обов`язки за Договором на туристичне обслуговування № 54 від 07 червня 2021 року не виконало: замовлення не забронювало, необхідні документи, які посвідчують право туриста на отримання туристичних послуг: ваучер, страховий поліс, авіаквитки на авіарейси згідно з графіком відправлення за маршрутом, вказаним у замовленні, передбачені договором, туристам не передало, чим порушив їх права, як споживачів та завдав матеріальну шкоду.
Відповідно до частини першої статті 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 03 липня 2013 року при розгляді справи № 6-42цс13, згідно якої майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, тобто порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та з вини якого замовнику надано збитків.
У статті 25 Закону України «Про туризм» встановлено, що туристи мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору.
Установивши фактичні обставини у даній справі та на підставі зазначених норм Закону суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що саме відповідач як туроператор несе відповідальність за невиконання умов укладеного між сторонами договору про надання туристичних послуг у спірних правовідносинах, зокрема повернути позивачам одержані у них грошові кошти у зв`язку із невиконанням договору (ненадання послуг), оскільки відповідач не надав позивачам жодних документів для поїздки та відмовив їм у здійсненні оплаченої туристичної подорожі. Правовідносини, які виникли між відповідачем та іншими особами не можуть впливати на права позивачів, які належно виконали умови укладеного ними договору. 
Таким чином, суд першої інстанції, розглядаючи справу, правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-83 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення суду, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги щодо невірного встановлення судом обставин справи стосовно належного відповідача в правовідносинах, що виникли з приводу виконання умов договору на туристичне обслуговування, оскільки обов`язок щодо повернення коштів за договором виникає у нерезидента Mouzenidis Travel А.Е. , а не у ТОВ «Музенідіс Тревел Дніпро» є необґрунтованими, такими, що суперечать вимогам статті 236 ЦК України, якою передбачено, що представництвом є правовідношення у якому одна сторона (представник) зобовязаний або має право вчинити правочини від імені другої сторони, яку вона представляє. Вказані обставини підтверджені матеріалами справи та не спростовані ні відповідачем, ні третьою особою.
Докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права. 
Отже, висновки суду першої інстанції щодо розірвання договору та повернення грошових коштів, є правильними та ґрунтуються на вимогах закону, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, на підставі всебічно з`ясованих обставин та наданих сторонами доказів, які проаналізовані вище.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Дніпро» - залишити без задоволення.
 Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2021 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:                                                                М.Ю. Петешенкова

Судді:                                                                        В.С. Городнича

О.В. Лаченкова