У х в а л а 
      
27 травня 2022 року
м. Київ
 
справа № 185/2979/20
 
провадження № 61-19567ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., 
 
розглянув касаційні скарги виконуючого обов`язки керівника Дніпропетровської обласної прокуратури та Державної казначейської служби України на постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 вересня 2021  року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України, третя особа - ОСОБА_2 , про відшкодування моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним вище позовом та просив стягнути з державного бюджету України моральну шкоду, заподіяну внаслідок незаконних дій органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, у розмірі 876 тис. грн та 25 тис. грн судових витрат за надану правничу допомогу адвокатом.
 
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2021 року скасовано й ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання в безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 876 тис. грн та відшкодування судових витрат за надану правничу допомогу у розмірі 5 тис. грн. У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. 
 
01 грудня 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, виконуючий обов`язки керівника Дніпропетровської обласної прокуратури подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, оскаржуване судове рішення скасувати й залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга містить клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, з зазначенням того, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційної інстанції заявник отримав 01 листопада 2021 року, надавши на підтвердження супровідний лист Дніпровського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року зі штрих-кодом вхідної кореспонденції Дніпропетровської обласної прокуратури від 01 листопада 2021 року, помилково вважаючи це належними доказами на підтвердження підстав пропуску строку на оскарження.
 
09 грудня 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, Державна казначейська служба України подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить поновити строк на касаційне оскарження, оскаржуване судове рішення скасувати й залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга містить клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, з зазначенням того, що повний текст судового рішення апеляційної інстанції заявнику не надсилався, а про існування оскаржуваної постанови апеляційної інстанції заявник дізнався з офіційного сайту Єдиного державного реєстру судових рішень, не надавши, при цьому, жодних підтверджуючих документів про наведені доводи.
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року касаційну скаргу виконуючого обов`язки керівника Дніпропетровської обласної прокуратури залишено без руху для усунення її недоліків. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року касаційну скаргу Державної казначейської служби України залишено без руху для усунення її недоліків. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.
 
На усунення недоліків, що зазначені в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року виконуючий обов`язки керівника Дніпропетровської обласної прокуратури направив до суду платіжний документ на підтвердження сплати судового збору, однак, не надав, при цьому, належних доказів, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України, на підтвердження дати отримання судового рішення, а саме підтверджуючих документів про не надіслання або не  отримання заявником копії оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції, помилково вважаючи, що вимоги ухвали суду касаційної інстанції виконано. 
 
На усунення недоліків, що зазначені в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року Державна казначейська служба України направила до суду виправлену касаційну скаргу, платіжний документ на підтвердження сплати судового збору, однак, не надавши, при цьому, належних доказів, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України, на підтвердження дати отримання судового рішення, а саме підтверджуючих документів про не надіслання або не отримання заявником копії оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції, помилково вважаючи, що вимоги ухвали суду касаційної інстанції виконано. 
 
Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 
від 07 лютого 2022 року продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги виконуючого обов`язки керівника Дніпропетровської обласної прокуратури. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.
 
Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 
від 07 лютого 2022 року продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги Державної казначейської служби України. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.
 
На усунення недоліків касаційних скарг, зазначених в ухвалах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року заявники направили до суду запитувані матеріали. 
 
Частинами першою та другою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судового рішення заявниками пропущено з поважних причин, вважаємо за можливе його поновити.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був урахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення приватний виконуючий обов`язки керівника Дніпропетровської обласної прокуратуризазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 04 червня 2018 року у справі № 489/2492/17, від 13 червня 2018 року у справі № 464/6863/16, від 21 червня 2018 року у справі № 205/119/17, від  25 липня 2018 року у справі № 607/14493/16 тощо, що відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення Державна казначейська служба України зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду України від 24 квітня 2017 року у справі № 760/23169/14, постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 199/6713/14, від 15 березня 2018 року у справі № 591/174/15, що відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Також заявники вказують на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційні скарги подано з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційні скарги містять підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
З урахуванням вище наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Крім того, подані касаційні скарги виконуючого обов`язки керівника Дніпропетровської обласної прокуратури та Державної казначейської служби України містять клопотання про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції до закінчення його перегляду у касаційному порядку.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Вирішуючи питання про зупинення виконання/дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Клопотання про зупинення виконання/дії судового рішення має бути вмотивованим, містити підстави для зупинення виконання/дії судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.
 
Перевіривши доводи заявленого клопотання виконуючого обов`язки керівника Дніпропетровської обласної прокуратури та Державної казначейської служби України про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення до закінчення його перегляду у касаційному порядку вбачається, що вони не підлягають задоволенню, оскільки заявниками не наведено достатніх доводів, які дають підстави для висновку про необхідність такого зупинення.
 
Ураховуючи наведене, у задоволенні клопотання виконуючого обов`язки керівника Дніпропетровської обласної прокуратури та Державної казначейської служби України про зупинення виконання оскарженого судового рішення слід відмовити, оскільки оскарження судових рішення у касаційному порядку не є безумовною підставою для їх зупинення судом касаційної інстанції.
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання виконуючого обов`язки керівника Дніпропетровської обласної прокуратури та Державної казначейської служби України про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.
 
Поновити виконуючому обов`язки керівника Дніпропетровської обласної прокуратури та Державній казначейській службі України строк на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 29 вересня 2021  року. 
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України, третя особа - ОСОБА_2 , про відшкодування моральної шкоди за касаційними скаргами виконуючого обов`язки керівника Дніпропетровської обласної прокуратури та Державної казначейської служби України на постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 вересня 2021  року. 
 
Витребувати з Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області вищезазначену цивільну справу № 185/2979/20.
 
У задоволенні клопотання виконуючого обов`язків керівника Дніпропетровської обласної прокуратури та Державної казначейської служби України про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 29 вересня 2021  року відмовити.
 
Надіслати іншим учасникам справи копії касаційних скарг разом з доданими до них документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційні скарги, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
 
Судді:                                                                                                        О. М. Осіян

                                                                                                            О. В. Білоконь

                                                                                                                       Н. Ю. Сакара