ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2022 року	Львів	Справа № 380/21909/21 пров. № А/857/6323/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді                                          Курильця А.Р.,
суддів                                                  Кушнерика М.П., Мікули О.І.,
з участю секретаря                                     Михальської М.Р.,
позивача                                                        ОСОБА_1 ,
представника позивача                              Жили В.М.,
представника відповідача                          Таращича В.П.,
третьої особи                                                ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення  Львівського окружного адміністративного суду  від 09 березня 2022 року  у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради за участі третіх осіб ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Резон БКС», про зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції – Ланкевич А.З.,
час ухвалення рішення – 09.03.2022 року, 
місце ухвалення рішення – м.Львів,
дата складання повного тексту рішення – 09.03.2022 року, 

                                                           в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради за участі третіх осіб ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Резон БКС», про зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 березня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про задоволення позову.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що та вона та її донька ОСОБА_2 придбали квартиру АДРЕСА_1 . Водночас зазначила, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за цієї ж адресою (вул.Д.Донцова, 21/3, м.Львів) зареєстровано третю особу ПП «Резон БКС», яке фактично там не знаходиться, офісу або представництва не має, господарської діяльності не веде. Крім того, жодного дозволу на використання житла чи адреси вона не надавала. У зв`язку із цим, звернулася до відповідача із листом-заявою про внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в частині виключення недостовірних відомостей про місцезнаходження ПП «РЕЗОН БКС», у відповідь на що отримала відмову. Така відмова є необґрунтованою та такою, що порушує її права та інтереси.
Позивач, представник позивача та третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали, просять рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 березня 2022 року скасувати та прийняти постанову про задоволення позову.
Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали, просять рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 березня 2022 року просить залишити без задоволення.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про час і місце апеляційного розгляду справи, і оскільки їхня явка суді апеляційної інстанції не є обов`язковою, апеляційний розгляд справи проведено у їхній відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Позивач, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19.12.2012 року, є власником ? частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 .
За цією ж адресою зареєстровано місце проживання позивача з 23.02.2013 року, підтвердженням чого є довідка №63170 про реєстрацію місця проживання.
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 03.08.2005 року вчинено запис про державну реєстрацію юридичної особи ПП «Резон БКС» (код ЄДРПОУ: 33711499). Місцезнаходженням цієї юридичної особи вказано: вул.Д.Донцова, 21/3 у м.Львові.
12.08.2021 року позивач звернулася із заявою до відповідача, в якій просила вилучити запис з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про місцезнаходження ПП «РЕЗОН БКС» (код ЄДРПОУ: 33711499) за адресою: вул.Д.Донцова, 21/3. М.Львів.
18.08.2021 року відповідач листом за №2902-вих-742244 повідомив позивачу, що подана нею заява не є підставою для проведення реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб – підприємців, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань».
Статтею 4 цього Закону визначено основні принципи, на яких базується державна реєстрація, зокрема державна реєстрація за заявницьким принципом.
Відповідно до п.10 ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань», в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: місцезнаходження юридичної особи.
Згідно ст.93 ЦК України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.
Відповідно до ч.4 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань», для державної реєстрації змін до відомостей в частині зміни місцезнаходження юридичної особи, що містяться в Єдиному державному реєстрі, подаються такі документи: 1) заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі; 2) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв`язку з юридичною особою; 7) документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею 36 цього Закону; 8) установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі.
Документи, що подаються для державної реєстрації повинні відповідати вимогам, визначеним ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань».
Водночас суд враховує, що чинним законодавством встановлена процедура прийняття відповідних рішень державними реєстраторами і суд не може підміняти цю процедуру та орган, до компетенції якого віднесено прийняття відповідних рішень. Суд є правозастосовчим органом, тобто, не створюючи нових правових норм, не підміняючи собою органи виконавчої та законодавчої влади, на підставі закону у встановленому процесуальним законом порядку вирішує справи.
Статтею 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань» урегульовано порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій.
Так, державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі: документів, що подаються заявником для державної реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, включає: 1) заповнення форми заяви про державну реєстрацію - у разі подання документів особисто заявником (за бажанням заявника); 2) прийом документів за описом - у разі подання документів у паперовій формі; 3) виготовлення копій документів в електронній формі - у разі подання документів у паперовій формі; 4) внесення копій документів в електронній формі до Єдиного державного реєстру; 5) перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду документів; 6) перевірку документів на наявність підстав для відмови в державній реєстрації; 8) проведення реєстраційної дії (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови в державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; 9) формування та оприлюднення на порталі електронних сервісів або з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг виписки, результатів надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації та установчих документів; 10) видача за бажанням заявника виписки з Єдиного державного реєстру у паперовій формі за результатами проведеної реєстраційної дії (у разі подання заяви про державну реєстрацію у паперовій формі).
Під дискреційним повноваженням суд повинен розуміти таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, що визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.
Суд не може підмінити установлену законодавством процедуру розгляду документів, оскільки позивачем не було подано відповідачу необхідного пакету документів, що визначені у ч.4 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань».
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що виявлення іншими особами факту відсутності юридичної особи за адресою її місцезнаходження, що міститься у Єдиному державному реєстрі, не може бути безумовною підставою для державної реєстрації змін до відомостей щодо місцезнаходження такої юридичної особи.
Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань» дає чітке визначення статусу відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру. Зокрема, за змістом ч.ч.1, 2 ст.10, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.
Таким чином, Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань» визначає зазначені в Єдиному державному реєстрі відомості про юридичну особу як такі, що є достовірними.
Також, суд враховує і те, що згідно ч.2 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань» форми заяв про державну реєстрацію затверджуються Міністерством юстиції України.
Вичерпний перелік осіб, які можуть бути заявниками у розумінні цього Закону закріплено в п.8 ч.1 ст.1 Закону.
Втім, у спірних правовідносинах позивач звернулась до відповідача із листом, а не із заявою, форма якої затверджена наказом Міністерства юстиції України від 18.11.2016 року №3268/5 «Про затвердження форм заяв у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», та без документів, передбачених ч.4 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань».
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду  -  без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.
Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

                                                          п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 березня 2022 року у справі № 380/21909/21 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	М. П. Кушнерик 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 27 квітня 2022 року.