УХВАЛА        
 
14 червня 2022 року
м. Київ
 
справа № 518/519/19
провадження № 61-3668ск22
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 27 жовтня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» Центр поштового зв`язку № 2 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 
ВСТАНОВИВ:
12 квітня 2022 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 27 жовтня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року у вказаній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: надання уточненої касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України та надання клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень разом із відповідними доказами на підтвердження вказаних обставин.
У червні 2022 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги.
ОСОБА_1 не заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Разом із тим, в уточненій касаційній скарзі, як на підставу касаційного оскарження, заявник посилається на неврахування апеляційним судом у своїй постанові висновків, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів».
Касаційна скарга підлягає поверненню з таких мотивів.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті                      389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті                          389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.
У касаційній скарзі представник заявника узагальнено посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
Посилання заявника у касаційній скарзі на постанову Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» та не врахування судом апеляційної інстанції вказаної постанови не є підставою для відкриття касаційного провадження згідно з пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки постанови Пленуму Верховного Суду України мають рекомендаційний характер. 
Таким чином, у наданих заявником матеріалах на усунення недоліків касаційної скарги вимоги ухвали Верховного Суду від 25 квітня 2022 року не виконано.
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Оскільки заявник у встановлений судом строк, станом на 14 червня 2022 року, не виконав вимоги ухвали Верховного Суду від 25 квітня 2022 року, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 27 жовтня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» Центр поштового зв`язку № 2 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу визнати неподаною та повернути заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                        Є. В. Петров