П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
29 червня 2022 року                                                                                             м. Київ
         
Справа № 753/12982/20
Провадження: № 22-ц/824/4182/2022
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О., 
суддів Вербової І.М., Нежури В.А., 
секретар Івасенко І.А.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Червонотицького Миколи Миколайовича в інтересах Акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України»
на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 07 вересня 2021 року, постановлену під головуванням судді Волошина В.О.,
у справі за скаргою Акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» на дії та рішення старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Первинна профспілкова організація АТ «НСТУ», про визнання дій неправомірними, про визнання постанов незаконними та їх скасування,
 
в с т а н о в и в :
 
У вересні 2021 року АТ «НСТУ» звернулось до суду із вказаною скаргою, обґрунтувавши її тим, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року у задоволенні позову  ОСОБА_1 до ПАТ «НСТУ» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 16 червня 2021 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року скасовано та ухвалено у справі нове рішення про задоволення  позову ОСОБА_1 . Визнано незаконним та скасовано наказ ПАТ «НСТУ» від 10 жовтня 2019 року за № 2316-к про звільнення ОСОБА_1 , поновлено ОСОБА_1 на посаді виконавчого продюсера творчого об`єднання публіцистичних та соціальних програм ПАТ «НСТУ» з 10 жовтня 2019 року, стягнуто з ПАТ «НСТУ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 жовтня 2019 року по 16 червня 2021 року у розмірі 931 442,10 грн. 19 серпня 2021 року державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) відкрито виконавчого провадження №66580496 про стягнення з АТ «НСТУ» на користь ОСОБА_1 931 442,10 грн. Постанову про відкриття виконавчого провадження товариством отримано 27.08.2021 року. 20 серпня 2021 року державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника у межах суми 1 024 886,31 грн та про розшук майна боржника. Вказаних постанов від 20 серпня 2021 року, які порушують права АТ «НСТУ», товариство не отримувало. Товариство вважає, що державним виконавцем застосовано арешт коштів та майна не співмірно обсягу вимог за судовим рішенням. Окрім того, з приписів державного виконавця незрозуміло, які транспортні засоби будуть направлені на погашення заборгованості, а які - ні. Відмітив, що АТ «НСТУ» має кошти на рахунках, значну кількість рухомого та нерухомого майна, загальна вартість якого являється значно більшою за суму боргу. Оцінка загальної вартості майна державним виконавцем не здійснювалась, відповідно, накладення арешту на все майно стало значною проблемою для функціонування товариства. Окрім того, накладення арешту на рахунок боржника, який призначений для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, що призводить до порушення конституційних прав громадян, що працюють на підприємстві. За наведених обставин, АТ «НСТУ»  просить суд визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо винесення ряду постанов про арешт коштів боржника від 20 серпня 2021 року у виконавчому провадженні №66580496, а також визнати незаконними та скасувати вищевказані постанови.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 07 вересня 2021 року скаргу залишено без розгляду.
Не погодившись з таким судовим рішенням, адвокат Новак А.А. в інтересах АТ «НСТУ» направив апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не встановлено дату отримання постанови про відкриття виконавчого провадження №66580496 і, відповідно, дати, коли скаржник дізнався про існування оскаржуваних постанов. У зв`язку з цим, висновок суду першої інстанції про ненадання доказів на підтвердження дати ознайомлення з оскаржуваними постановами не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах справи наявні докази отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, які і є доказами дати, з якої АТ «НСТУ» дізналось про існування оскаржуваних постанов. Відмітив, що висновок суду про пропуск процесуального строку не відповідає обставинам справи, а тому необхідності у зверненні до суду з клопотанням про поновлення пропущеного строку не вбачалось. Також вказав, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми процесуального права та, як наслідок, не допущено до судового розгляду скаргу, подану в межах встановлених строків, чим порушено право АТ «НСТУ» на оскарження постанов державного виконавця. 
Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року справу призначено судді-доповідачу Оніщуку М.І. у складі колегії суддів: головуючий суддя Оніщук М.І., судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.
Ухвалами Київського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного суду від 12 травня 2022 року було призначено повторний автоматизований розподіл судових справ.
Згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 12 травня 2022 року справу призначено судді-доповідачу Невідомій Т.О. у складі колегії суддів: головуючий суддя Невідома Т.О., судді Нежура В.А., Вербова І.М.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
  В судовому засіданні Новак А.А. в інтересах АТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених  у ній, та просив її задовольнити.
ОСОБА_1 заперечував проти апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Представники Шевченківського РВ ДВС у м. Києві та Первинної профспілкової організації АТ «НСТУ» в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності. 
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Вислухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Залишаючи скаргу АТ «НСТУ» без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що скаржником при зверненні зі скаргою до суду пропущено встановлений ч. 1 ст. 449 ЦПК України десятиденний строк для її подання, при цьому, клопотання про його поновлення до скарги додано не було.
Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.
За положеннями ст.ст. 126, 127 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому, заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.
З`ясування обставин дотримання скаржником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.
Як убачається зі змісту скарги, АТ «НСТУ», обґрунтовуючи свої право на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, посилалось на те, що про порушення свого права як боржника, а саме, про  винесення державним виконавцем постанов від 20.08.2021 року про арешт грошових коштів та майна боржника, а також про розшук майна боржника товариство  дізналось 27.08.2021 року,  отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження № 66580496. Докази про дату отримання боржником постанови державного виконавця від 19.08.2021 року про відкриття виконавчого провадження були додані до скарги.
Скарга АТ «НСТУ» подана до суду 06.09.2021 року, тобто, у десятиденний строк з дня, коли боржник дізнався про порушення його прав або свобод.
Залишаючи скаргу без розгляду, суд першої інстанції не урахував доводи заявника щодо строків подачі скарги та не звернув уваги на те, що обізнаність з порушенням своїх прав скаржник АТ «НСТУ» пов`язує з отриманням постанови про відкриття провадження, на підставі якої боржник за допомогою Автоматизованої системи виконавчого провадження мав можливість і дізнався про винесення державним виконавцем оскаржуваних постанов.
За таких обставин, висновки суду про залишення скарги без розгляду є передчасними, ухвала суду постановлена без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права, що у відповідності до вимог ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції»).
Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Ураховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала  скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст.  367, 368, 374, 379,  381-384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу Червонотицького Миколи Миколайовича в інтересах Акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 07 вересня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.  
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.  
 
Повне судове рішення складено 11 липня 2022 року.
 
Головуючий                                                                                       Т.О. Невідома

Судді                                                                                                   І.М. Вербова 

                                                                                                           В.А. Нежура