Ухвала
 
21 червня 2022 року
 
м. Київ
 
справа № 761/43915/19
провадження № 61-13031св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В., 
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 , 
відповідачі: Головне управління національної поліції м. Києва, Прокуратура міста Києва (Київська міська прокуратура), Офіс Генерального прокурора, Державна казначейська служба України,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року у складі судді Пономаренко Н. В. та постанову Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 рокув складі колегії суддів: Оніщука М. І., Шебуєвої В. А., Крижанівської Г. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів 
 
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у м. Києві, Прокуратури міста Києва, Генеральної прокуратури України, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконними діями і бездіяльністю службових осіб Головного управління Національної поліції у м. Києві, Прокуратури міста Києва та Генеральної прокуратури України, в якому, з урахуванням уточнень до позовних вимог, просила стягнути з Головного управління Національної поліції у м. Києві шляхом списання з відповідного казначейського рахунку на користь позивача грошові кошти у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої службовими особами Головного управління Національної поліції у м. Києві у розмірі 162 000,00 грн; стягнути з Прокуратури міста Києва шляхом списання з відповідного казначейського рахунку на користь позивача грошові кошти у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої службовими особами Прокуратури міста Києва у розмірі 612 892,00 грн; стягнути з Генеральної прокуратури України шляхом списання з відповідного казначейського рахунку на користь позивача грошові кошти у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої службовими особами Генеральної прокуратури України у розмірі 162 000,00 грн: стягнути з Головного управління Національної поліції у м. Києві, Прокуратури міста Києва, Генеральної прокуратури України солідарно в якості компенсації позивачу матеріальних витрат на ксерокопіювання дуже великої кількості документації шляхом списання з Державної казначейської служби на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальних витрат суму у розмірі 12 000,00 грн.
 
Також позивач просила винести окрему ухвалу для вжиття заходів по порушенню кримінальних проваджень відносно винних у корупції службових осіб відповідачів у справі.
 
В обґрунтування заявлених позовних вимог вказувала, що 14 серпня 2017 року позивач звернулася з заявою про злочин на ім`я начальника Головного управління Національної поліції у м. Києві Крищенка А. Є. і до Генерального прокурора України Юрія Луценка, в яких просила вжити термінових заходів та забезпечити точне виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 лютого 2017 року у справі № 761/3391/17, порушити кримінальне провадження відносно підполковника Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 за створення перешкод у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, штучне затягування проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42017000000003133 та взяти під особистий контроль ГПУ факт невиконання судового рішення і проводити досудове розслідування у кримінальному провадженні за частиною другою статті 382 Кримінального кодексу України (далі - КК України) відносно винних осіб Головного управління Національної поліції у м. Києві.
 
Разом з тим, вказувала, що, всупереч вимогам статті 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), відомості про даний злочин слідчим не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у зв`язку з чим вона була вимушена звернутися зі скаргою на бездіяльність слідчого до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, яка у свою чергу, була задоволена.
При цьому, зважаючи що відповідна ухвала слідчого судді не була виконана, позивач неодноразово зверталася до суду зі скаргами на дії відповідачів, які також були задоволені.
 
За вказаних обставин, позивач вважала, що своїми навмисними діями посадові особи відповідачів заподіяли їй моральну шкоду, а саме: з вини відповідачів вона змушена протягом тривалого часу і неодноразово звертатися до суду та інші правоохоронні органи, щоб викрити відповідачів і їх протиправні дії в зв`язку з чим вона зазнала глибокі моральні страждання; з вини відповідачів змушена протягом тривалого часу витрачати свій особистий час і звертатися в різні інстанції за захистом своїх прав, гарантованих Конституцією України, КПК України, які навмисно і цинічно були порушені відповідачами, що призвело до погіршення і позбавлення її можливості реалізації своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими і родичами і вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя і відновлення здоров`я; з вини відповідачів позивач була позбавлена відчуття безпеки, правової стабільності, верховенства права; з вини відповідачів було порушено психологічне благополуччя позивача; з вини відповідачів до теперішнього часу позивач перебуває в стані емоційної психологічної напруженості, що зробило деструктивний вплив на її стан і поведінку; з вини відповідачів позивач відчуває сильне почуття страху, відчай і безпорадність перед свавіллям відповідачів, що заподіяли їй глибокі моральні і психологічні страждання.
 
Окрім того, позивач у позові вказала, що через розгляд даної справи нею були здійснені значні витрати на підготовку копій документів для суду, сторонам у справі, собі для контролю, а також велика кількість ксерокопій документів по судових процесах у спорах з особами правоохоронних органів, які з умислом порушували норми національного законодавства, що складає 12 000,00 грн.
 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, мотивував своє рішення тим, що сам по собі факт того, що ухвалами слідчих судді задоволено скарги позивача на дії та бездіяльність органу досудового розслідування, не доводить заподіяння йому шкоди та не підтверджує наявності причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю відповідачів і настанням такої шкоди.
 
Разом з тим, права позивача у зв`язку із не здійсненням слідчим та прокурором процесуальних дій, які вони зобов`язані були вчинити у визначений КПК України строк, були відновлені вищенаведеними ухвалами слідчих суддів, що є достатньою сатисфакцією із урахуванням обставин цієї справи.
 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи
 
ОСОБА_1 у серпні 2021 року звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 року у вищевказаній справі, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, з урахуванням уточнень, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її позов.
 
Як підставу касаційного оскарження  ОСОБА_1 зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 638/14009/17, від 02 грудня 2020 року у справі № 638/14008/17, від 07 жовтня 2020 року у справі № 554/9353/18.
 
У жовтні 2021 року Офіс Генерального прокурора із застосуванням засобів поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу   ОСОБА_1 , в якому заявник, не погоджуючись із доводами касаційної скарги, просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. 
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями                          Верховного Суду від 03 серпня 2021 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.
 
Ухвалою Верховного Суду від 06 серпня 2021 року касаційна скарга ОСОБА_1 залишена без руху, як така, що не відповідала вимогам пункту 5 частини другої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). ОСОБА_1 надано строк для усунення недоліків, а саме для подання уточненої редакції касаційної скарги, із зазначенням та обґрунтуванням підстав касаційного оскарження.
Ухвалою Верховного Суду від 15 вересня 2021 року, після усунення заявником недоліків касаційної скарги, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою 
ОСОБА_1 з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України; витребувано матеріали справи № 761/43915/19 із Шевченківського районного суду міста Києва; надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу. 
 
У жовтні 2021 року матеріали справи № 761/43915/19 надійшли до Верховного Суду.
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції м. Києва, Прокуратури м. Києва (Київська міська прокуратура), Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 29 червня 2022 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                        І. Ю. Гулейков
 
                                                                                                                         С. О. Погрібний
 
О. В. Ступак