КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                            
Єдиний унікальний номер справи: 759/7785/15         Головуючий у суді першої інстанції: Миколаєць І.Ю.
Номер провадження: 22-ц/824/2376/2022                      Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И 
 
17 лютого 2022 року                                                                        м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого - Коцюрби О.П.,
суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,
при секретарі - Качалабі О.О.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 01 вересня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 
 
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 08 червня 2016 року задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 223351257 від 21 грудня 2007 року в сумі               471 969,48 дол. США (за курсом НБУ станом на 01.04.2015 року - день розрахунку 11068337,04 грн.), яка складається з: 436 660,83 дол. США (10240300,37 грн.) - заборгованість по кредиту, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 2063,18 дол.  США (48384,42 грн.); 35308,65 дол. США (828036,67 грн.) - заборгованість по відсоткам - в тому числі прострочена заборгованість по відсоткам - 33433,40 дол. США (784059,47 грн.) та пені у розмірі 434098,70 грн., а також судовий збір у розмірі 3 654,00 грн.
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», 18 листопада 2016 року представником позивача отримано копію рішення суду та два виконавчі листи.
Також, 29 червня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний індустріальний банк» був укладений договір про відступлення права вимоги № 114/42, згідно з яким, право грошової вимоги за кредитним договором від 21 грудня 2007 року перейшло до останнього.
У подальшому 29 червня 2017 року між ПАТ «Комерційний індустріальний банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» був укладений договір про відступлення права вимоги № 114/42-ДГ, згідно з яким, право грошової вимоги за кредитним договором від 21 грудня 2007 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 12 березня 2018 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (код ЄРДПОУ 14305909) на правонаступника Публічне акціонерне товариство «Комерційний індустріальний банк» (код ЄРДПОУ 21580639), а Публічне акціонерне товариство «Комерційний індустріальний банк» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (код ЄРДПОУ 38750239) у цивільній справі       № 759/7785/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2   про стягнення заборгованості за кредитним договором.
У серпні 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання. В обґрунтування посилається на 
те, що разом з укладенням договору про відступлення права вимоги первісним стягувачем не було передано виконавчі листи. Вищевказані виконавчі документи ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» отримало лише      23 липня 2021 року, відтак заявник був позбавлений можливості пред`явити виконавчі листи до виконання у встановлені законом строки. Посилаючись на те, що рішення Святошинського районного суду міста Києва від 08 червня    2016 року не виконане, а до заявника перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні, в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, просив поновити строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 01 вересня 2021 року у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовлено.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» подано апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 01 вересня 2021 року, постановити нову ухвалу про задоволення заяви товариства.
Обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що суд незаконно відмовив заявнику у поновленні строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки виконавчі листи отримані ним лише 23 липня 2021 року.
Представник боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Домагальський Віктор Миколайович надіслав до суду заперечення на апеляційну скаргу, згідно з якими, не погодився з доводами апеляційної скарги, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Просив відмовити ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в задоволенні  апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції від 01 вересня 2021 року - залишити без змін.
Учасники справи про день і час її розгляду повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку. У судове засідання не з`явилися, поважність причин неявки суду не повідомили.
Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися у судове засідання, відповідно до положень ст. 372 ЦПК України.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви про поновлення строку для  пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не наведено жодної обставини, яка б свідчила про поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 08 червня 2016 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 223351257 від 21 грудня 2007 року в сумі 471 969,48 дол. США.
На підставі заяви ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судом першої інстанції 18 листопада 2016 року видано виконавчі листи.
У виданих виконавчих листах указано, що рішення суду набрало законної сили 21 липня 2016 року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 22 липня 2019 року, тобто становить три роки (том 1 а.с. 227-228).
Таке відповідає ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, вимогами якої встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.
У матеріалах справи відсутні будь-які докази чи відомості про те, що видані судом виконавчі листи пред`являлися стягувачем до виконання протягом трьох років, тобто до 22 липня 2019 року. Окрім того, відсутні докази, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» вчинялися дії з отримання виконавчих листів від 18 листопада 2016 року від первісного стягувача та/або дублікатів виконавчих документів.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Аналіз змісту цієї правової норми дає підстави для висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий документ до примусового виконання.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відмовляючи у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції керувався відсутністю поважних причин пропуску стягувачем такого строку. А доводи заявника про те, що первісним стягувачем невчасно передано ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» виконавчі листи, суд визнав безпідставними.
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що посилаючись на поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявник всупереч положенням ч. 3 ст. 12 та  ст. 81 ЦПК України, які покладають на сторону обов`язок довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не надав жодного доказу та не навів жодного аргументу на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Європейського суду з прав людини в своїх рішеннях зазначає, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії , §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі Хірвісаарі проти Фінляндії).
З урахуванням того, що доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам заяви, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, висновки суду є достатньо аргументованими, що суд першої інстанції правильно встановив правову природу поданої заяви, обставини справи, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог ст.ст. 12, 13, 81, 89 ЦПК України, та ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 263, 264 ЦПК України, тому, підстави для його скасування, за наведених доводів апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» залишити без задоволення.
Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 01 вересня      2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:                                                                       О.П. Коцюрба

Судді:                                                                                    І.М. Білич

                                                                                                         Т.А. Слюсар