ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2022 року                                        м.Дніпро                        Справа №  904/6963/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач), 
суддів Кощеєва І.М., Чус О.В.
секретар судового засідання Абадей М.О.
за участю представників сторін:
від прокуратури: Карюк Д.О., посвідчення №058602    від 14.12.2020,    прокурор;
від відповідача-2: Меженна О.В., свідоцтво №1277    від 20.05.2004,    адвокат;
від позивача: представник не з`явився;
від відповідача-1: представник не з`явився;    

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021 (повний текст складений 15.12.2021, суддя Мілєва І.В.) у справі №904/6963/21
за позовом Керівника Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, с. Миколаївка, Синельниківський (Петропавлівський) район, Дніпропетровська область
до відповідача-1: Петропавлівської районної державної адміністрації, смт Петропавлівка, Дніпропетровська область
відповідача-2: Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича, 
м. Першотравенськ, Дніпропетровська область
про скасування розпоряджень, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та її повернення

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року керівник Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій, з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 16.09.2021, просив:
- визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації “Про затвердження Фізичній особі - підприємцю Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради”                  № Р-534/0/350-15 від 24.12.2015;
- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 3,9674 га, кадастровий номер 1223881500:02:001:1013, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, укладений 29.01.2016 між Петропавлівською районною державною адміністрацією та Фізичною особою-підприємцем Марковим Дмитром Олександровичем, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.03.2016, номер запису -13649082, та скасувати державну реєстрацію права оренди з одночасним припиненням речових прав Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича на вказану земельну ділянку;
- зобов`язати Фізичну особу-підприємця Маркова Дмитра Олександровича повернути земельну ділянку загальною площею 3,9674 га, кадастровий номер 1223881500:02:001:1013, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду, шляхом підписання акту приймання-передачі землі Миколаївській сільській раді Синельниківського району Дніпропетровської області. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор зазначає, що Петропавлівська райдержадміністрація перевищила надані законом повноваження при прийнятті оскаржуваного розпорядження, внаслідок чого були порушені інтереси держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, правонаступником якого є Миколаївська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області; договір оренди земельної ділянки від 29.01.2016, укладений між Фізичною особою - підприємцем Марковим Д.О. та Петропавлівською районною державною адміністрацією, не відповідає положенням ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, а саме з підстав визначення орендної плати за користування земельною ділянкою без проведення її нормативної грошової оцінки, що є порушенням вимог статей 6,15 Закону України "Про оренду землі", статей 13, 18 Закону України "Про оцінку земель". 
Звертаючись із позовом, прокурор зазначив, що позовна давність за його вимогами має обраховуватися з 22.12.2016, коли йому стало відомо про порушення інтересів держави, та є такою, що спливла. З урахуванням того, шо 21.12.2018 Павлоградською місцевою прокуратурою до Господарського суду Дніпропетровської області вже подавалася позовна заява про спір між тими самими сторонами, про той саме предмет і з тих самих підстав, який постановою Центрального апеляційного господарського суду від 27.04.2021 у справі №904/79/19 був залишений без розгляду, просив поновити строк позовної давності для звернення із позовом до суду у справі №904/6963/21.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021  у справі №904/6963/21 у задоволенні позову відмовлено; стягнуто з Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на користь Дніпропетровської обласної прокуратури витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 810,00 грн.
Рішення місцевого господарського суду мотивовано обґрунтованістю та правомірністю заявлених позовних вимог, разом з тим судом за заявою відповідача-2 на підставі ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України застосовано позовну давність та у задоволенні позовних вимог відмовлено; зазначено, що прокурором належним чином не обґрунтовано поважності причин пропуску строків позовної давності, а залишення судом без розгляду позову у справі №904/79/19 не зупиняє перебігу позовної давності та не є поважною причиною пропуску строку позовної давності.
Не погодившись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, Дніпропетровська обласна прокуратура звернулась до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати  рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021 у справі №904/6963/21  та прийняти нове рішення про задоволення позову.
Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
-          строк позовної давності пропущений прокурором з поважних причин;
-          негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення та строк позовної давності на нього не розповсюджується.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2022 для розгляду справи № 904/6963/21 визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач Орєшкіна Е.В., судді Чус О.В., Подобєд І.М.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2022 зазначеною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021 у справі №904/6963/21; розгляд апеляційної скарги призначений у судове засідання на 15.03.2022.
11.02.2022 від Фізичної особи – підприємця Маркова Д.О. до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021 у справі №904/6963/21 без змін. Поданий відзив на апеляційну скаргу обґрунтований тим, що відповідно до вимог ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність у три роки спливла до позовних вимог 13.11.2018, тому висновки місцевого господарського суду щодо пропуску строку позовної давності відповідають нормам чинного законодавства; лист прокурора №04/64-886 вих-21 від 11.06.2021, надісланий Миколаївській сільській раді, фактично є запитом на надання інформації, а не вимогою про усунення стверджуваних порушень законодавства.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, який затверджений Верховною Радою України 24.02.2022 Законом №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан на 30 діб, який продовжено Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Верховною Радою України 15.03.2022 Законом  №2119-ІХ, з 26.03.2022 ще на 30 діб. 
У зв`язку з наведеним, розгляд справи 15.03.2022 не відбувся.
В той же час, відповідно до ч.1 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.
Згідно з ч.2 ст.12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2022 у зв`язку з відпусткою судді Чус О.В. та припиненням повноважень судді Подобєда І.М. у справі №904/6963/21 визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач Орєшкіна Е.В., судді Кощеєв І.М., Березкіна О.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.04.2022 зазначеною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021 у справі №904/6963/21; розгляд апеляційної скарги призначений у судове засідання   на 26.04.2022.
20.04.2022 від прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури          Карюк Д.О.  до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 26.04.2022, за його участю в режимі відеоконференцзв`язку.
20.04.2022 у зв`язку з усуненням обставин, що стали підставою для автоматизованого перерозподілу 04.04.2022 по справі здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів               Кощеєва І.М., Чус О.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.04.2022 зазначеною колегією суддів прийнято справу №904/6963/21 до свого провадження; судове засідання у справі, призначене на 26.04.2022, визначено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури Карюк Д.О. з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).
У судовому засіданні 26.04.2022 прокурор вимоги апеляційної підтримав, просив рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021 у справі №904/6963/21 скасувати, прийняти у справі нове рішення про задоволення позову.
Представник відповідача-2 у судовому засіданні 26.04.2022 проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021 у справі №904/6963/21 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.04.2022 по справі оголошено перерву до 14.06.2022.
Позивач та відповідач-1 участь представників у судове засідання 26.04.2022 та 14.06.2022 не забезпечили, причин неявки не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, із заявами до суду про відкладення розгляду справи із зазначенням будь-яких поважних причин неможливості явки їхніх представників у судове засідання або з клопотаннями про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відповідно до частини 4 статті 197 Господарського процесуального кодексу України не зверталися.
Ураховуючи наведене, висновки Європейського суду з прав людини у справі "В`ячеслав Корчагін проти Росії", те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не їх обов`язком, апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за відсутності представників зазначених учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора, представника відповідача-2, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга Дніпропетровської обласної прокуратури підлягає задоволенню. 
З матеріалів справи вбачається, що у 1997 році на замовлення Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чкалова Дніпропетровською філією Інституту землеустрою виготовлено науково-технічну документацію по роздержавленню земель та виготовленню державних актів на право колективної власності на землю та право постійного користування землею Колективному сільськогосподарському підприємству ім. Чкалова Петропавлівського району Дніпропетровської області.
Відповідно до пункту 1.4.4 та пункту 1.5 зазначеної технічної документації за Колективним сільськогосподарським підприємством ім. Чкалова закріплено на праві постійного користування 263,7 га земель з державного резервного фонду та зазначено, що землі резервного фонду є державною власністю та використовуються за цільовим призначенням.
Рішенням VIII сесії Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 14.05.1997 XII скликання затверджено зазначену науково-технічну документацію згідно протоколу № 2 зборів КСП ім. Чкалова від 30.04.1997 та передано у колективну власність 5537,8 га земель; в постійне користування 616,2 га, із них за рахунок державного резервного фонду 263,7 га.
У подальшому на підставі вищевказаного рішення Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 14.05.1997  КСП ім. Чкалова виготовлено Державний акт на право постійного користування на землю серії І-ДП          № 004503 від 21.05.1997, відповідно до якого Колективному сільськогосподарському підприємству ім. Чкалова надано у постійне користування 616,2 га землі, з них: державний резервний фонд 263,7 га. Відповідно до плану зовнішніх меж землекористування, що містить зазначений державний акт, спірна земельна ділянка розташована в межах масиву земель державного резервного фонду, позначеного номером 2.
У 2000 році на замовлення КСП ім. Чкалова Дніпропетровською філією Інституту землеустрою виготовлено науково-технічну документацію по підготовці документів, що посвідчують право власності або користування землею, а також Схему поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП ім. Чкалова Петропавлівського району Дніпропетровської області. Відповідно до вказаної Схеми визначено місце розташування земель КСП ім. Чкалова, зокрема і земель резервного фонду, до складу яких входить спірна земельна ділянка.
Павлоградська місцева прокуратура звернулась до Державного підприємства “Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою” з листом № 04/72-6479-17 від 07.05.2018, в якому просила інформацію та документи, що підтверджують розпаювання земель колишнього КСП ім. Чкалова Петропавлівського району Дніпропетровської області, зокрема, визначення серед них земель державного резервного фонду, а також їх можливого подальшого розпаювання між членами цього КСП на земельні частки (паї), які позначені на Схемі поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП ім. Чкалова Петропавлівського району Дніпропетровської області під номерами 57,3 та 26,8 у постійному користуванні у КСП ім. Чкалова на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії І-ДП № 004503.
Листом № 01-07/553 від 15.05.2018  Державне підприємство “Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою” повідомило, що ним у 2000 році було розроблено Технічну документацію та схему поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП ім. Чкалова Петропавлівського району. Додані експлікації повністю відповідають картографічним матеріалам, які містяться у технічній документації, зокрема і за земельним ділянкам за номерами 57.3 та 26.8. Зміни та доповнення до технічної документації не вносились.
Прокурор стверджує, що у 2002 році КСП ім. Чкалова припинило свою діяльність. 
Відповідно до листа Петропавлівської районної державної адміністрації                     № 462/0/349-18 від 19.03.2018 реєстраційна справа щодо КСП ім. Чкалова у відділі державної реєстрації Петропавлівської районної державної адміністрації відсутня, інформацією щодо дати та підстави припинення діяльності КСП ім. Чкалова Петропавлівська районна державна адміністрація не володіє.
Прокурор стверджує, що земельна ділянка площею 102,672 га, до складу якої входить спірна земельна ділянка, була безпідставно без будь-яких документів поділена на 22 земельні ділянки, які потім, також безпідставно, обліковані як нерозподілені (не витребувані) земельні частки (паї), що надало можливість Петропавлівській районній державній адміністрації, не маючи на те повноважень, розпоряджатися ними протягом тривалого часу.
З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка площею 102,672 га передавалася в оренду Фізичній особі - підприємцю Маркову О.Я. на підставі договорів оренди землі від 15.05.2003 та від 03.03.2006.
Прокурор зазначає, що спірна земельна ділянка була віднесена до земель колективної власності колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чкалова, розподіл якої на частки не проводився.
Відповідно до листа Петропавлівського районного відділу земельних ресурсів         № 7/09-309 від 08.02.2008 згідно з даними державного земельного кадастру земельна ділянка площею 102,672 га ріллі, яка пропонується для надання в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва враховується в землях запасу Дмитрівської сільської ради. Шифр рядка згідно форми 6зем - 94 - землі запасу. Земельна ділянка правами третіх осіб не обтяжена, до цього часу нікому не була продана, не подарована, в спорі і під забороною відчуження не перебуває.
Згідно листа Петропавлівського районного відділу земельних ресурсів                      № 7/09-310 від 08.02.2008 "Погодження технічної документації щодо відведення земельної ділянки площею 102,672 га в оренду ФОП Маркову О.Я. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва", розглянувши технічну документацію щодо надання земельної ділянки в оренду ПП Маркову О.Я., Петропавлівський районний відділ земельних ресурсів погоджує її та вважає за можливе відвести в оренду ПП Маркову О.Я. земельну ділянку площею 102,672 га, в тому числі 102,672 га ріллі за рахунок земель запасу Дмитрівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Також зазначене вище підтверджується документами, які містяться у реєстраційній справі від 2006 року щодо надання приватному підприємцю  Маркову О.Я. земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.
Листом № 35/308-18 від 23.03.2018 відділ у Петропавлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надав до відома Павлоградській місцевій прокуратурі службовий лист спеціалістів відділу про доцільність віднесення земельної ділянки площею 102, 672 га до земель резервного фонду, відповідно до якого працівники відділу у Петропавлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повідомили про наступне: згідно з Державним актом на право постійного користування землею № 004503 від 21.05.1997 КСП ім. Чкалова було передано у постійне користування 263,7 га земель резервного фонду, в тому числі поконтурно: 106,7 га, 72,9 га, 26,8 га. 57,3 га. На кожному з етапів приватизації КСП ім. Чкалова проводились обміни земельними ділянками колективної власності та резервного фонду, уточнення кількості громадян, що мають право на одержання земельної частки (паю), та уточнення площ орних угідь, що підлягають паюванню. Так, зокрема, про здійснення обміну земель колективної власності КСП ім. Чкалова та земель резервного фонду Дмитрівської сільської ради свідчить рішення № 101 сільської ради від 19.04.2000 “Про надання дозволу на обмін земельними ділянками колективної власності КСП ім. Чкалова та резервного фонду”. Цей обмін був врахований при розробці Схеми поділу - земельні ділянки РФ площами 106,7 га та 72,9 га були розпайовані. Але факт обміну земель колективної власності на земельні ділянки РФ площами 26,8 га та 57,3 га відсутній та в картографічних матеріалах (Схемах поділу, розроблених в 2000 році) ці земельні ділянки зазначені землями резервного фонду Дмитрівської сільської ради. Виходячи з вищенаведеного, відділ у Петропавлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області вважає, що земельні ділянки площами 26,8 га та 57,3 га (на даний момент враховуються в земельному масиві загальною площею 102,6720 га) станом на 20.03.2018 доцільно віднести до земель резервною фонду Дмитрівської сільської ради.
Розпорядженням голови Петропавлівської районної державної адміністрації “Про затвердження ФОП Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради” № Р-534/0/350-15 від 24.12.2015 ФОП Маркову Д.О. затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки № 1013 площею 3,9674 га з невитребуваних паїв на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області; надано ФОП Маркову Д.О. в оренду строком на 30 років земельну ділянку, кадастровий номер 1223881500:02:001:1013, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з земель невитребуваних паїв на території Дмитрівської сільської ради.
29.01.2016 між Петропавлівською районною державної адміністрацією Дніпропетровської області (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Марковим Дмитром Олександровичем (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки.
Цим договором регулюються правовідносини, пов`язані із переданням орендодавцем орендарю у строкове платне користування земельної ділянки (п. 1.1. договору).
Земельна ділянка надається в оренду на підставі розпорядження голови Петропавлівської районної держаної адміністрації від 24.12.2015 № Р-534/0/350-15 “Про затвердження ФОП Маркову Д. О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради” (п. 1.2. договору).
Орендодавець надає, орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, а саме для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (землі не витребуваних паїв), яка знаходиться за на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (п. 2.1. договору).
В оренду передається земельна ділянка загальною площею: 3,9674 га - ріллі (пункт 3.1. договору).
Кадастровий номер земельної ділянки: 1223881500:02:001:1013 (пункт 3.2. договору).
На земельній ділянці будинки, будівлі, споруди, лінійні споруди, інші об`єкти інфраструктури, в тому числі дороги, майданчики із твердим покриттям, меліоративні системи відсутні (пункт 3.3. договору).
Договір укладено на строк 30 (тридцять) років (пункт 4.1. договору).
Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі (в національній валюті України - гривна). Орендна плата на рік встановлюється відповідно до статей 272, 288 Податкового кодексу України та становить 4% від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Петропавлівському району. Розмір орендної плати становить 4488,35 гривні за рік (пункт 5.1. договору).
Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням цільового призначення земельної ділянки та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (пункт 5.2. договору).
Земельна ділянка передається в оренду із земель невитребуваних паїв на території Дмитрівської сільської ради (пункт 6.1. договору).
Цільове призначення земельної ділянки: за КВЦПЗ – код 01.01.: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пункт 6.2. договору).
Передача земельної ділянки в оренду здійснюється на підставі розпорядження голови Петропавлівської районної держаної адміністрації 24.12.2015 № Р-534/0/350-15 “Про затвердження ФОП Маркову Д. О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради” (пункт 7.1. договору).
06.07.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за          № 42017041880000033 та розпочато досудове розслідування за фактом внесення службовими особами Петропавлівської районної державної адміністрації недостовірних відомостей щодо приналежності земель до категорії невитребуваних до офіційних документів, а саме: до розпоряджень голови Петропавліської РДА та договорів оренди землі, що стало підставою для незаконної, за межами конкурентних засад, передачі в оренду ФОП Маркову Д.О. земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.366 Кримінального кодексу України.
Під час досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні Павлоградською місцевою прокуратурою на адресу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області було направлено лист № 101/1942-17 від 13.07.2017 з приводу надання інформації щодо земельної ділянки загальною площею 102,672 га. 
У відповідь Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області направило лист від 04.09.2017 № 10-4-0.4-1148/2-17 з копією акту перевірки.
Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства, за результатами якої було складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом – земельної ділянки № 193-ДК/245/АП/09/01/-17 від 31.08.2017 (далі - акт). Відповідно до зазначеного акту Петропавлівською районною державною адміністрацією не підтверджено факт віднесення земельної ділянки кадастровий №1223881500:02:001:1024 до невитребуваних паїв. У зв`язку із чим розпорядження Петропавлівської РДА                № 510/0/350-15 від 24.12.2015 прийнято з порушеннями вимог чинного законодавства.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015, Державна служба України з питань геодезії. картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому  комплексі  в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.
Згідно пункту 31 вказаного Положення Держгеокадастр, відповідно до покладених на нього завдань, розпоряджається землями державної власності  сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом  України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.
Відповідно до п.1, п.п.13 п. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 № 308, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення у порядку, визначеному чинним законодавством, на території Дніпропетровської області.
27.05.2021 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких  законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 №1423-ІХ.
Відповідно до п. 24 у розділі Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України визначено, що землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім випадків, встановлених цим пунктом.
Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом. 
Посилаючись на те, що Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області наділене повноваженнями розпорядника земельної ділянки (з 27.05.2021 таким правом наділена Миколаївська сільська об`єднана територіальна громада в особі Миколаївської сільської ради Синельниківського (Петропавлівського) району Дніпропетровської області), у тому числі, і на захист права власності, заступник керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Петропавлівської районної державної адміністрації та Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича, в якому просив суд:  
- визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації “Про затвердження Фізичній особі - підприємцю Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради”                  № Р-534/0/350-15 від 24.12.2015;
- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 3,9674 га, кадастровий номер 1223881500:02:001:1013, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, укладений 29.01.2016 між Петропавлівською районною державною адміністрацією та Фізичною особою-підприємцем Марковим Дмитром Олександровичем, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.03.2016, номер запису -13649082, та скасувати державну реєстрацію права оренди з одночасним припиненням речових прав Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича на вказану земельну ділянку;
- зобов`язати Фізичну особу-підприємця Маркова Дмитра Олександровича повернути земельну ділянку загальною площею 3,9674 га, кадастровий номер 1223881500:02:001:1013, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду, шляхом підписання акту приймання-передачі землі Миколаївській сільській раді Синельниківського району Дніпропетровської області. 
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021 у справі №904/6963/21 заявлені прокурором позовні вимоги визнані правомірними, втім у задоволенні позову відмовлено у зв`язку із застосуванням позовної давності.
Визнаючи позовні вимоги правомірними, суд першої інстанції застосував ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України та зазначив, що в порушення вимог чинного законодавства (ст. 122 Земельного кодексу України) Петропавлівська районна державна адміністрація розпорядилась земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, яка не була віднесена до нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок та входила до земель резервного фонду. Таким чином, розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації “Про затвердження ФОП        Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради”                  № Р-534/0/350-15 від 24.12.2015 прийнято з перевищенням повноважень.
Місцевим господарським судом також зазначено, що на підставі вказаного розпорядження був укладений спірний договір оренди від 29.01.2016, в якому орендну плату за користування спірною земельною ділянкою визначено без проведення нормативної грошової оцінки, тому такий договір суперечить, зокрема, п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент укладення спірного договору оренди від 29.01.2016), ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оцінку земель», отже наявні підстави для визнання його недійсним та, як наслідок, повернення земельної ділянки, яка є предметом оренди за цим договором.
Аналогічного висновку у подібних спорах дійшли господарські суди у справі №904/583/18 (рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2018 та постанова Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2018, які залишені без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.04.2019), у справі №904/78/19 (рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2019, залишене без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 28.11.2019).
Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як вбачається з матеріалів справи, ані в тексті апеляційної скарги, ані у відзиві на неї сторонами не ставиться під сумнів правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та  застосування норм матеріального права, якими вони регулюються; позиція сторін в апеляційній інстанції зводиться до оспорення правомірності застосування місцевим господарським судом положень  ч. ч. 4, 5 ст. 267 Цивільного кодексу України. 
Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд надає оцінку правомірності рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021 у справі №904/6963/21 саме в цій частині.
Як вбачається з матеріалів справи №904/6963/21, звертаючись до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, керівник Першотравенської окружної прокуратури зазначав про поважність пропуску строку позовної давності та просив його поновити для забезпечення захисту порушених прав держави в особі Миколаївської сільської ради.
На обґрунтування поважності причин пропуску позовної давності прокурором у позовній заяві вказано, що інформацію про прийняття Петропавлівською районною державною адміністрацією оскаржуваного розпорядження від 24.12.2015 та укладення договору оренди землі від 29.01.2016 Павлоградська місцева прокуратура отримала 22.12.2016 на власний запит від 20.12.2016 за вих. №04/81-546 вих-16. Раніше про зазначені факти прокуратурі відомо не було. Отже, про порушення інтересів держави прокурору стало відомо саме 22.12.2016, тому, відлік позовної давності слід обчислювати саме з цього моменту.
Павлоградською місцевою прокуратурою 21.12.2018 до Господарського суду Дніпропетровської області подано позовну заяву в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до Петропавлівської районної державної адміністрації, Фізичної особи - підприємця Маркова Д.О. про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації від 24.12.2015 № Р-534/0/350-15, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 3,9674 га, кадастровий номер 1223881500:02:001:1013 та зобов`язаня Фізичну особу - підприємця Маркова Д.О. повернути земельну ділянку Головному управлінню Держгеокадастру у Дніпропетровській області шляхом підписання акту приймання-передачі. Вказаний позов пред`явлено у передостанній день закінчення строку позовної давності. 
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2020 у справі № 904/79/19 позов прокурора задоволено. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 27.04.2021 у справі № 904/79/19 позовну заяву заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури залишено без розгляду.
Залишаючи позовну заяву прокурора без розгляду, судом апеляційної інстанції зазначено, що згідно з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
Першотравенською окружною прокуратурою на виконання вимог постанови Центрального апеляційного господарського суду від 27.04.2021 у справі №904/79/19 та вимог ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» надіслано листи від 05.05.2021 за  № 04/64-562вих-21 на адресу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та у зв`язку зі зміною 27.05.2021 положень Земельного кодексу України щодо розмежування земель та їх передачі з державної до комунальної власності, у тому числі спірної земельної ділянки, від 11.06.2021 за № 04/64-889вих-21 на адресу Миколаївської сільської об`єднаної територіальної громади, про наявність підстав для представництва прокуратурою інтересів держави, та надано розумний строк для самостійного звернення до суду із позовом.
У зв`язку з тим, що уповноваженим органом не вжито належних заходів до захисту порушених інтересів держави, Першотравенська окружна прокуратура звернулася до господарського суду Дніпропетровської області з даним позовом у справі №904/6963/21.
Наслідки спливу позовної давності визначені статтею 267 Цивільного кодексу України, згідно із частиною четвертою якої сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.
За частиною п`ятою статті 267 Цивільного кодексу України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
З приводу зазначених доводів Велика Палата Верховного Суду зазначає, що позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п`ятої статті 267 Цивільного кодексу України позивач має право отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності. При цьому саме на позивача покладений обов`язок доказування тієї обставини, що строк звернення до суду був пропущений ним з поважних причин.   Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі                  № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункти 61, 62), від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17 (провадження № 12-104гс19, пункти 5.43, 5.44) та у справі           № 911/3677/17 (провадження №12-119гс19, пункти 6.43, 6.44).
При цьому питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини (пункт 23.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі                               № 706/1272/14-ц (провадження № 14-456цс18)).
За змістом статті 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності сам по собі не припиняє суб`єктивного права кредитора, яке полягає в можливості одержання від боржника виконання зобов`язання як у судовому, так і в позасудовому порядку.
Закон не наводить переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права, у випадку подання позову з пропуском позовної давності. Тому це питання віднесено до компетенції суду, який розглядає судову справу. При цьому поважними причинами при пропущенні позовної давності є такі обставини, які роблять своєчасне пред`явлення позову неможливим або утрудненим.
Очевидно, що перебування справи у провадженні судових органів, вчинення в ній передбачених законом дій, на думку добросовісного розсудливого спостерігача, виключає необхідність вчинення процесуальних дій, спрямованих на припинення цього процесу, а саме подачі інших позовів, заяв про закриття провадження у справі тощо. Подібний правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15 травня 2020 року у справі № 922/1467/19, відступати від якого правові підстави відсутні.
Крім того, за змістом п.3 ч.1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України наявність у провадженні суду справи із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є підставою для залишення позову без розгляду.
Ураховуючи викладене, зважаючи на факт порушення 14.01.2019 Господарським судом Дніпропетровської області провадження у справі  №904/79/19 та її тривалий розгляд до 27.04.2021, і, як наслідок, наявність для позивача підстав вважати, що його права будуть захищені в цьому судовому провадженні, а також звернення прокурора 30.07.2021 до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою у цій справі, тобто через незначний проміжок часу після залишення його попереднього позову без розгляду, з урахуванням необхідності надання прокурором Головному управлінню Держгеокадастру у Дніпропетровській області та Миколаївській сільській раді, яка з 27.05.2021 стала власником спірної земельної ділянки, розумного строку для самостійного звернення до суду, прокурором належним чином обґрунтовано поважність причин пропуску строків позовної давності. Аналогічний правовий висновок викладено у п. 125 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 904/3405/19.
При цьому колегією суддів враховується, що спірне розпорядження прийнято Петропавлівською районною державною адміністрацією 24.12.2015, а договір оренди землі укладений відповідачами 29.01.2016, тому трирічний строк звернення до суду з позовом у справі №904/79/19 прокурором не пропущений (позов було подано 22.12.2018).
Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 Цивільного кодексу України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном (стаття 391 Цивільного кодексу України). Вказані способи захисту можуть бути реалізовані шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.
Вказані приписи про застосування строку позовної давності поширюються, зокрема, на позови про витребування майна з чужого незаконного володіння. Натомість, до позовів про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном позовна давність не застосовується, оскільки негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, поки існує відповідне правопорушення.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц.
Таким чином, у зв`язку з тим, що спірна земельна ділянка перебуває у користуванні Фізичної особи - підприємця Маркова Д.О. на підставі договору оренди земельної ділянки від 29.01.2016, який також є предметом спору у даній господарський справі, та спірна земельна ділянка не вибувала із власності як Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області так і Миколаївської сільської ради, правовідносини, які є предметом даної господарської справи, є негаторними та строк позовної давності на них не розповсюджується.
Зважаючи на викладене, Господарським судом Дніпропетровської області при постановленні оскаржуваного рішення у справі №904/6963/21 в порушення ст. 236, 237 Господарського процесуального кодексу України не з`ясовано усіх обставин справи та надано неналежну оцінку доводам прокурора, чим порушено право держави в особі Миколаївської сільської ради на ефективний судовий захист.
Враховуючи наведене, підстави для застосування позовної давності у справі №904/6963/21 та відмови у задоволенні позову відсутні; позовні вимоги прокурора є законним та правомірними, а порушене право держави в особі Миколаївської сільської ради підлягає захисту шляхом задоволення його в повному обсязі.
Заперечення відповідача-2 з приводу того, що лист прокурора №04/64-889 вих-21 від 11.06.2021 фактично є запитом на надання інформації, а не вимогою про усунення стверджуваних порушень законодавства, що не відповідає вимогам ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», не приймається колегією суддів до уваги.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Як вбачається з матеріалів справи, листом №1718 від 14.06.2021 Миколаївською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області було повідомлено прокурору, що нею не вживались заходи цивільно – правового характеру на захист порушених інтересів держави, так як порушення інтересів держави з документів, які є в наявності, не вбачалося.
Таким чином, Миколаївська сільська рада Петропавлівського району Дніпропетровської області, надаючи відповідь прокурору на його звернення, свою позицію щодо порушення інтересів держави жодним чином не висловила, про наміри самостійно звернутися з позовом чи провести перевірку щодо виявлених прокуратурою фактів не заявила, водночас не спростувала й твердження прокурора щодо виявлених порушень законодавства. Такі дії були оцінені прокурором як бездіяльність.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є вагомими, у зв`язку з чим вона підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021 у справі  №904/6963/21 як прийняте з порушенням норм матеріального права, внаслідок чого судом прийняте неправомірне рішення, підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідачів.  
Керуючись ст. ст. 269, 270, 277, 282-284, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,  
   
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021  у справі №904/6963/21 задовольнити.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021  у справі №904/6963/21 скасувати.
Прийняти у справі нове рішення.
Позовні вимоги задовольнити. 
Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації “Про затвердження Фізичній особі - підприємцю Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради”                  № Р-534/0/350-15 від 24.12.2015.
Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 3,9674 га, кадастровий номер 1223881500:02:001:1013, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, укладений 29.01.2016 між Петропавлівською районною державною адміністрацією та Фізичною особою-підприємцем Марковим Дмитром Олександровичем, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.03.2016, номер запису -13649082, та скасувати державну реєстрацію права оренди з одночасним припиненням речових прав Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича на вказану земельну ділянку.
Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Маркова Дмитра Олександровича повернути земельну ділянку загальною площею 3,9674 га, кадастровий номер 1223881500:02:001:1013, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду, шляхом підписання акту приймання-передачі землі Миколаївській сільській раді Синельниківського району Дніпропетровської області. 
Стягнути з Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича на користь Дніпропетровської обласної прокуратури судовий збір за розгляд позовної заяви в сумі 3   405,00 грн, про що видати наказ.
Стягнути з Петропавлівської районної державної адміністрації на користь Дніпропетровської обласної прокуратури судовий збір за розгляд позовної заяви в сумі 3   405,00 грн, про що видати наказ.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича на користь Дніпропетровської обласної прокуратури судовий збір за розгляд апеляційної скарги в сумі 5   107,50 грн.
Стягнути з Петропавлівської районної державної адміністрації на користь Дніпропетровської обласної прокуратури судовий збір за розгляд апеляційної скарги в сумі 5   107,50 грн.
Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Дніпропетровської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, визначених ст. 287  Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 15.06.2022

     Головуючий суддя                                                           Е.В. Орєшкіна
     Суддя                                                                                      І.М. Кощеєв
     Суддя                                                                                        О.В. Чус