ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/754/22	Головуючий у 1-й інстанції Царук І.М. 	
Провадження № 33/817/274/22 	Доповідач - Лекан І.Є.	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є. 
за участю ОСОБА_1 , 
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 лютого 2022 року,-
ВСТАНОВИЛА:
       Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок. 
       Згідно з даною постановою, 06.01.2022 року о 00 год. 01 хв. в м. Тернополі по вул.Купчинського, буд.7 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ЗАЗ Lanos», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, зіниці, що не реагують на світло, неприродня блідість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 лютого 2022 року та закрити провадження у справі.
Вважає, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права та прийшов до невірного висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.
Зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5208427, була скасована на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/995/22 від 23.02.2022 року, тому посилається на безпідставність зупинки ТЗ та сумнів усіх інших дій поліцейських.
Вказує, що на пропозицію пройти огляд він відмовився з міркувань поганого самопочуття і вживання перед тим ліків для відвернення зубного болю. Звертає увагу на те, що поліцейські знехтували його поясненням, тим самим потрактували його пояснення як відмову пройти огляд в медичному закладі на стан сп`яніння. 
Посилається на те, що йому не було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці події, а запропоновано відразу проїхати в медичний заклад, що порушує імперативні приписи.
Зазначає, що в протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності, всупереч змісту і форми протоколу, відсутні свідки.
Вважає, що вищевикладені обставини свідчать про помилковість твердження суду щодо керування ним ТЗ в стані наркотичного сп`яніння та відсутність в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Окрім цього, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повний текст судового рішення ним було отримано 26 квітня 2022 року.
Адвокат Коваль Є.Б. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи. ОСОБА_1 просив проводити розгляд справи у відсутності адвоката.
       Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
       Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
       Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №258036 від 06.01.2022 року, відповідно до якого інспектором взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП старшим лейтенантом поліції Погребняк А.В. зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 06.01.2022 року о 00 год. 01 хв. в м.Тернополі по вул. Купчинського, буд.7 транспортним засобом марки «ЗАЗ Lanos», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, зіниці, що не реагують на світло, неприродня блідість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.
       Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.
Відповідно до рапорту поліцейського Погребняка А.В., під час несення служби в період часу з 05.01.2022 року з 20:00 год. по 08:00 год. 06.01.2022 року у складі екіпажу “Юпітер-105” спільно із капралом поліції Олексою В.В., близько 00:01 год. 06 січня 2022 року за адресою: м.Тернопіль, вул. Купчинського, 7, був зупинений ТЗ за порушення п.2.9 в ПДР України.
Вказав, що під час спілкування у водія були виявленні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, зіниці очей, що не реагують на світло, блідність покриву шкіри, після чого водію було запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку, а саме у медичному закладі, проте ОСОБА_1 відмовився, тому був складений протокол серії ААБ №858036 за ч.1 ст.130 КУпАП України.
В матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06 січня 2022 року з якого вбачається, що за результатом огляду у водія працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей, які не реагують на світло, не природня блідність.
З відеозапису камер поліцейських також вбачається, що ОСОБА_1 , в зв`язку з наявними ознаками наркотичного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд проходити не буде.
       Відповідно до пункту п.2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
       Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
       Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.
       Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
       Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.
       Пропозиція пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог п.2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння, відповідно до якої огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Пунктом 4 розділу І вказаної Інструкції передбачено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є, в тому числі, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя.
Як передбачено п.12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п. 8 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду” у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
За таких обставин, з аналізу зазначених вище норм вбачається, що огляд на стан наркотичного сп`яніння здійснюється лише у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, куди поліцейський забезпечує доставку особи, яка має ознаки наркотичного сп`яніння.
Щодо посилання апелянта на рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.02.2022 року, яким скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у іншій справі, то вони не заслуговують на увагу, оскільки ці доводи не спростовують склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та не впливають на висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні і, у межах даної справи, не мають преюдиційного значення.
Безпідставними є твердження апелянта про його відмову від запропонованого огляду з міркувань поганого самопочуття і вживання, напередодні ліків для відвернення зубного болю, оскільки дані посилання не знайшли свого підтвердження у суді апеляційної інстанції.
Необґрунтованими є посилання апелянта на те, що в протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності, всупереч змісту і форми протоколу, відсутні свідки, оскільки згідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Як встановлено судом, у матеріалах справи наявний відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, тому наявність свідків при огляді була необов`язковою.
Не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст.ст. 256 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наведеного апелянтом припущення. 
Окрім того, будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.        
Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, що стверджує відеозапис з камер поліцейських.
Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші, обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.
       За таких обставин, суд повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.
       Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи – немає.
Оскільки ОСОБА_1 повний текст рішення отримав 26 квітня 2022 року, йому слід поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.
        На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -
п о с т а н о в и л а:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 лютого 2022 року щодо нього - без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя