Постанова
Іменем України
 
08 червня 2022 року
м. Київ
 
справа№ 953/3824/20
провадження № 61-7444св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І.,  
суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М., 
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 , 
третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гібадулова Лариса Августинівна,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року у складі колегії суддів: Кругової С. С.,Тичкової О. Ю., Пилипчук Н. П.,
Історія справи
Короткий зміст заявлених вимог
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гібадулова Л. А., про визнання недійсним договору купівлі-продажу.
Позов мотивований тим, що між позивачем та відповідачем укладений договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, кадастровий номер 6310136600:05:091:0002, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений 02 липня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л. А., реєстровий номер 3778. 
До моменту укладення договору відповідач орендувавбудинок, фактично проживаючи у ньому, спілкувався з іноземними потенційними інвесторами, у тому числі, у його будинку та за 8 років спілкування увійшов до позивача в довіру.
Під час укладення договору сторони домовились про суму грошових коштів за договором у розмірі 2 574 000,00 грн. Сторони домовились, що передача грошей покупцем і отримання їх продавцем здійснюватиметься при підписання цього договору з урахуванням норм діючого законодавства. Єдиним законним шляхом оплати за будинок та земельну ділянку було перерахування покупцем на банківський картковий рахунок позивача всієї суми за договором. 
Однак, такого перерахунку коштів, визначених договором, здійснено не було, а тому позивач не віддав покупцю оригінал заяви про отримання грошових коштів та відсутність матеріальних претензій. 
Недотримання покупцем в момент здійснення правочину вимог актів цивільного законодавства, які зобов`язують його оплатити вартість будинку відповідно до закону та умов договору, є підставою для визнання оспорюваного договору недійсним. 
З урахуванням уточнених позовних вимогпозивач просив:
визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, кадастровий номер якої 6310136600:05:091:0002, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між продавцем ОСОБА_1 та покупцем ОСОБА_2, посвідчений 02 лютого 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л. А., реєстровий номер 3778;
відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно:
рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47590055 від 02 липня 2019 року 17:23:55, приватний нотаріус Гібадулова Л. А., Харківський міський нотаріальний округ, Харківська обл., 
запису про право власності № 32218610 - дата, час державної реєстрації: 02 липня 2019 року 17:22:01, державний реєстратор: приватний нотаріус Гібадулова Л. А., Харківський міський нотаріальний округ, Харківська обл., підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: реєстр № 3778, виданий 02 липня 2019 року, видавник: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гібадулова Л. А., що стосується об`єкта нерухомого майна: земельної ділянки, кадастровий номер: 6310136600:05:091:0002, площею 0,0843 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 346117863101, запису про право власності № 32218644 з усіма аналогічними реєстраційними даними, але який стосується об`єкту нерухомого майна: житлового будинку літ. Ж-2, загальною площею 476,2 кв. м, житловою площею 199,3 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 345982263101.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20 липня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, кадастровий номер якої 6310136600:05:091:0002, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між продавцем ОСОБА_1 та покупцем    ОСОБА_2 , посвідчений 02 липня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л. А., реєстровий номер 3778.
Застосовано наслідки недійсності правочину, шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47590055 від 02 липня 2019 року 17:23:55, приватний нотаріус Гібадулова Л. А., Харківський міський нотаріальний округ, Харківська обл., запису про право власності № 32218610 - дата, час державної реєстрації: 02 липня 2019 року 17:22:01, державний реєстратор: приватний нотаріус Гібадулова Л. А., Харківський міський нотаріальний округ, Харківська обл., підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: реєстр № 3778, виданий 02 липня 2019 року, видавник: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гібадулова Л. А., що стосується об`єкта нерухомого майна: земельної ділянки, кадастровий номер: 6310136600:05:091:0002, площею 0,0843 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 346117863101, запису про право власності № 32218644 з усіма аналогічними реєстраційними даними, але який стосується об`єкту нерухомого майна: житлового будинку літ. Ж-2, загальною площею 476,2 кв. м, житловою площею 199,3 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 345982263101.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що  грошові кошти та майно за договором купівлі-продажу від 02 липня 2019 року покупцем продавцю передані не були. Наведені обставини свідчать про невідповідність договору умовам чинного законодавства та є підставою для визнання його недійсним з застосуванням наслідків недійсності правочину.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
Постановою Харківського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року апеляційну скаргу адвоката Афанасьєва В. І., який діє в інтересах ОСОБА_2 , задоволено.
Рішення Київського районного суду м.Харкова від 20 липня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.
У задоволенні позову   ОСОБА_1 до      ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гібадулова Л. А. про визнання недійсним договору  відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що згідно договору купівлі-продажу та завіреної нотаріально заяви позивача грошові кошти за договором повністю сплачені покупцем і отримані продавцем як повний розрахунок за договором купівлі-продажу. Доказів того, що такі умови договору сторонами не виконано та відповідач не розрахувався, суду не надано. Отже, зміст заяв про отримання коштів не спростовано.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
У квітні 2021 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, у якій просить постанову Харківського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
Касаційна скарга мотивована тим, що позивач не був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання апеляційного суду, а також апеляційним судом йому не була надіслана копія апеляційної скарги. Апеляційний суд не звернув уваги на те, що єдиним достовірним доказом розрахунку із продавцем може бути лише банківська квитанція або засвідчена належним чином банківська виписка про перерахування на  банківський рахунок позивача суми договору - 2 574 000,00 грн. У відповідача не тільки немає доказів розрахунку із позивачем (лише нотаріально посвідчені заяви, які отримані від позивача за умов введення його в оману), а й доказів наявності такої суми грошових коштів у готівковій формі. Адже відповідач не є резидентом України, не є громадянином України, і якщо таку суму - 2 574 000 грн, що станом на 02 липня 2019 року за курсом НБУ (26,77 грн за 1 дол. США) становила 96 152 дол. США, він ввіз з-за кордону, мав надати суду відповідну декларацію. А якщо законно отримав в Україні, мав надати відповідні докази з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків. Постанова апеляційного суду не містить правової оцінки обставинам порушення відповідачем частини третьої статті 1087 ЦК України та норм Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». Апеляційний суд встановив обставини на підставі недопустимих доказів, оскільки  заяви про розрахунок відповідача з позивачем отримані ним шляхом введення позивача в оману, а жодного доказу наявності у відповідача майже 100 000 доларів готівкою відповідач до суду не надав. Апеляційний суд не надав правової оцінки факту відсутності необхідних та достовірних доказів виконання відповідачем вимог діючого законодавства, а не надіслання позивачу копії апеляційної скарги унеможливило надання ним відзиву із зазначенням обставин, що мають значення для справи.
Рух справи в суді касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 20 травня 2021 року клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволено; звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Харківського апеляційного суду від 23 листопада  2020 року; заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задоволено; поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року, відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи № 953/3824/20 з суду першої інстанції.
У червні 2021 року матеріали цивільної справи  № 953/3824/20 надійшли до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 23 липня 2021 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Ухвалою Верховного Суду від 10 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову.
Ухвалою Верховного Суду від 15 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Харківського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року до закінчення касаційного провадження у справі.
Межі та підстави касаційного перегляду
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України). 
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
В ухвалі Верховного Суду від 20 травня 2021 року зазначено, що як на підставу касаційного оскарження скаржник посилається на пункт четвертий частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки судове рішення оскаржується з підстав, визначених частинами першою та третьою статті 411 ЦПК України. 
Фактичні обставини
Суди встановили, що    ОСОБА_1 належав на праві власності житловий будинок літ. Ж-2, загальною площею 476,2 кв. м, житловою площею 199,3 кв. м за адресою : АДРЕСА_1 на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2006 року по справі № 2-6592/06/12, за реєстраційним № 4119136, номер запису 70316, рішення Київського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2018 року по справі № 640/19878/17, право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 грудня 2018 року за № 29560576, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 345982263101. 
Земельна ділянка, кадастровий номер якої 6310136600:05:091:0002, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належала позивачу на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Харківським міським управлінням земельних ресурсів та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 310667100238 05 вересня 2006 року, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 грудня 2018 року за № 29585944, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 346117863101.
02 липня 2019 року між продавцем ОСОБА_1 та покупцем ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, кадастровий номер 6310136600:05:091:0002, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений 02 липня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А., реєстровий номер 3778.
Згідно пункту 6 договору купівлі-продажу від 02 липня 2019 року сторони домовились, що нерухомість, котра продається вважається переданою покупцем після отримання продавцем грошей від продажу житлового будинку та земельною ділянкою та наявна копія заяви від ОСОБА_1 про отримання від покупця повної вартості грошових коштів.
Згідно заяви ОСОБА_1 від 02 липня 2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округуГібадуловою Л. А., зареєстровану в реєстрі за № 3780, відповідач повністю розрахувався з позивачем в день укладення договору купівлі - продажу.
Згідно листа за вих. №129 від 17 серпня 2020 року, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Феденко М. В. повідомила, що 08 травня 2020 року за реєстром № 184, 185, нею було засвідчено справжність підписів гр.  ОСОБА_1 та   ОСОБА_2 на заяві до компетентних органів про проведення повного розрахунку за договором купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, що знаходиться за адресою:   АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л. А. від 02 липня 2019 року за реєстром № 3778.
07 серпня 2020 року ОСОБА_1 склав заяву в якій зазначив, що підтверджує факт отримання 02 липня 2019 року від ОСОБА_2 грошей у сумі 2 574 000 грн, що складає еквівалент 100000 дол. США, як повний розрахунок за договором купівлі-продажу, укладений 02 липня 2019  року та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округуГібадуловою Л. А. від 02 липня 2019 року за реєстром № 3778.
Позиція Верховного Суду
Колегія суддів приймає аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.
Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом (пункт 2 частини третьої статті 3 ЦПК України).
Учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження (частина перша статті 360 ЦПК України).
Разом з ухвалою про відкриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції надсилає копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів учасникам справи (статті 361 ЦПК України
Після проведення підготовчих дій суддя-доповідач доповідає про них колегії суддів, яка вирішує питання про проведення додаткових підготовчих дій у разі необхідності та призначення справи до розгляду. Про дату, час та місце розгляду справи повідомляються учасники справи, якщо справа відповідно до цього Кодексу розглядається з їх повідомленням (частина перша статті 366 ЦПК України).
Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.
Наприклад, Європейський суд з прав людини зазначив, що загальна концепція справедливого судового розгляду, яка охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу, вимагає, щоб особу, щодо якої порушено провадження, було поінформовано про цей факт. Принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Кожній стороні має бути забезпечена можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі із апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу. Під загрозою стоїть упевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, inter alia, на усвідомленні того, що вони мали змогу висловити свою позицію щодо кожного документа в матеріалах справи. Тому на національні суди може покладатися обов`язок з`ясувати, чи були судові повістки або інші документи завчасно отримані сторонами, та, у разі потреби, зафіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні (KHARCHENKO v. UKRAINE, № 37666/13, § 6, 7, ЄСПЛ, від 03 жовтня 2019 року).
Аналіз матеріалів справи свідчить, що 
в ухвалі Харківського апеляційного суду від 01 вересня 2020 року зазначено, що відкрито апеляційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гібадулова Л. А. про визнання недійсним договору, за апеляційною скаргою адвоката Афанасьєва В. І., який діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Київського районного суду м. Харкова від 20 липня 2020 року; направлено учасникам справи разом з ухвалою про відкриття апеляційного провадження копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали; роз`яснено учасникам справи їх право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі та надати докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, протягом п`яти днів з дня отримання ухвали про відкриття апеляційного провадження (арк. спр. 75);
в матеріалах справи міститься супровідний лист про направлення копії ухвали Харківського апеляційного суду від 01 вересня 2020 року та копії апеляційної скарги учасникам справи, і зокрема, ОСОБА_1 (арк. спр. 76);
ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року закінчено підготовку апеляційного розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гібадулова Л. А. про визнання недійсним договору, за апеляційною скаргою адвоката Афанасьєва В. І., який діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Київського районного суду м. Харкова від 20 липня 2020 року; призначено справу до розгляду в приміщенні Харківського апеляційного суду на 10 годину 45 хвилин 15 жовтня 2020 року, з повідомленням учасників справи (арк. спр. 77);
в оскарженій постанові Харківського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року вказано, що правом на надання відзиву позивач у встановлений законом строк не скористався (арк. спр. 101);
в матеріалах справи відсутні дані про вручення ОСОБА_1 копії ухвали Харківського апеляційного суду від 01 вересня 2020 року та копії апеляційної скарги.
Таким чином, суд апеляційної інстанції, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка підписана представником ОСОБА_5 ,  не встановив чи була вона вручена ОСОБА_1 , чи був він повідомлений про апеляційну скаргу будь-яким іншим чином, внаслідок чого позбавив його можливості надати зауваження щодо поданої у його справі апеляційної скарги та не виконав свого зобов`язання стосовно дотримання закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу рівності сторін. А тому зробив передчасний висновок про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення. 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналогічний по суті висновок зроблений в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 серпня 2020 року в справі № 363/2990/17 (провадження № 61-46607св18), від 03 лютого 2021 року в справі № 761/38886/19 (провадження № 61-3263св20), від 06 квітня 2022 року у справі № 757/34078/14 (провадження № 61-9895св21).
У частині четвертій статті 411 ЦПК України закріплено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку про те, що постанова суду апеляційної інстанції прийнята без додержання норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню. 
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Харківського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року скасувати.
Справу № 953/3824/20 направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасована постанова Харківського апеляційного суду від 23 листопада 2020 втрачає законну силу.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                   В. І. Крат
Судді:                                                                             Н. О. Антоненко
І. О. Дундар 
                                                                                     Є. В. Краснощоков
                                                                    М. М. Русинчук