ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/20292/21	Головуючий у 1-й інстанції Сливка Л.М. 	
Провадження № 22-ц/817/583/22 	Суддя - доповідач - Храпак Н.М.	
Категорія - 310020000 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2022 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Храпак Н.М. 
суддів -  Костів О. З., Міщій О. Я., 
за участю секретаря - Іванюта О.М. 
та сторін: представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Авдєєнка В.В., представника відповідача ОСОБА_2 — адвоката Дячук С.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/20292/21 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 — адвоката Авдєєнка Владислава Валерійовича на додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2022 року, ухваленого суддею Сливкою Л.М., повний текст якого складений 20 квітня 2022 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -
В С Т А Н О В И В:
у листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення 7 155 (сім тисяч сто п`ятдесят п`ять) гривень додаткових витрат на утримання ОСОБА_3 та стягнення кожного 01 березня та 01 листопада 2022, 2023, 2024 та 2025 років по 7 155 (сім тисяч сто п`ятдесят п`ять) гривень додаткових витрат на утримання ОСОБА_3 (а.с. 1-2).
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 лютого 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину — відмовлено (а.с. 93-98).
17 березня 2022 року від представника відповідача ОСОБА_2 — адвоката Дячук Сніжанни Ігорівни поштовою кореспонденцією до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення із позивачки на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень та клопотання про поновлення процесуального строку на подання доказів про понесення судових витрат, у зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану (а.с. 99-100).
Додатковим рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2022 року ухвалено додаткове рішення у цивільній справі №607/20292/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень (а.с. 117-118).
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 — адвокат Авдєєнко Владислав Валерійович просить скасувати додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2022 року по справі №607/20292/21, посилаючись на те, що судом неправильно застосовано норми процесуального права, що зумовило прийняття неправомірного рішення, яке підлягає скасуванню (а.с. 122).
В обґрунтування апеляційної скарги представник ОСОБА_1 — адвокат Авдєєнко В.В. зазначив, що в силу вимог ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При поданні позову ОСОБА_1 зазначила, що вона є звільненою від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України “Про судовий збір”, оскільки зверталась із позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Таким чином, оскільки скаржниця звільнена від сплати судового збору, а судовий збір є складовою судових витрат, то відповідно, остання звільнена й від сплати витрат на професійну правову допомогу, які поніс відповідач.
Від представника ОСОБА_2 — адвоката Дячук Сніжанни Ігорівни надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу — залишити без задоволення, а судове рішення без змін, посилаючись на те, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення. Вказує, що твердження представника позивача про те, що ОСОБА_1 звільнена від сплати судових витрат на надання професійної правничої допомоги, оскільки та звільнена від сплати судового збору є лише його суб`єктивним, помилковим трактуванням закону, яке не підкріплене жодною судовою практикою. Відповідач не заперечує того, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 ЗУ “Про судовий збір”. Проте, хибно вважати, що на цій підставі вона звільнена від решти судових витрат. Законодавець чітко підкреслює, що судовий збір та витрати на надання професійної правничої допомоги є різними видами судових витрат. 
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 — адвокат Авдєєнко В.В. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи викладеній в ній.
Представник ОСОБА_2 - адвокат Дячук С.І. апеляційної скарги не визнала, вважаючи її безпідставною, а додаткове рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.
Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржене судове рішення відповідає, з огляду на таке.
Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 лютого 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину — відмовлено (а.с. 93-98). В судовому засіданні адвокатом Дячук С.І. заявлено клопотання про стягнення із позивачки на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу.
17 березня 2022 року від представника відповідача ОСОБА_2 — адвоката Дячук Сніжанни Ігорівни поштовою кореспонденцією до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення із позивачки на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень та клопотання про поновлення процесуального строку на подання доказів про понесення судових витрат, у зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану (а.с. 99-100).
Як убачається із договору про надання правової допомоги №115 від 19 листопада 2021 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням “Твій Адвокат” в особі керуючого адвоката Боднар Ольги Володимирівни та клієнта ОСОБА_2 , Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу Клієнту у справі №607/20292/21 (а.с. 101).
Згідно п.4.2 Договору за надання правової допомоги, відповідно до даного договору Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень визначеним за взаємною домовленістю сторін.
Згідно квитанції TS202965, №0.0.2340494940.1 виданої АТ КБ “ПриватБанк” від 19 листопада 2021 року, ОСОБА_2 оплатив вартість послуг за договором про надання правничої допомоги №115 у розмірі 5 000 гривень (а.с. 102).
У долученому відповідачем Акті виконаних робіт (до Договору про надання правничої допомоги №115 від 19 листопада 2021 року) від 23 лютого 2022 року зазначено перелік, об`єм та вартість наданих послуг, а саме: консультація - 2 години — 1 000 гривень; підготовка відзиву на позовну заяву - 2 години — 1 000 гривень; підготовка заперечення на відповідь на відзив - 2 години — 1 000 гривень; участь у судовому засіданні - 4 години — 2 000 гривень, всього — 5 000 гривень (а.с. 103).
Задовольняючи заяву про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції повністю погоджується, виходячи з такого.
Відповідно до частини першої, другої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно із пунктом 1 частини третьої цієї статті до витрат, пов`язаних із розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями частини першої статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини сьомої статті 141 ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 частини першої статті 5 Закону України “Про судовий збір” передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів;
Проте позивач, будучи звільненою від сплати судового збору, не звільняється від сплати решти судових витрат, у тому числі і витрат на правничу допомогу, тому доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції неправомірно стягнув з позивачки витрати на правову допомоги є безпідставними.
Враховуючи зазначені положення законодавства, якими встановлено, що витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, а також той факт, що відповідач у справі належним чином документально підтвердив такі витрати, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про їх стягнення з позивача на користь відповідача.
Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — адвоката Авдєєнка Владислава Валерійовича слід залишити без задоволення, а додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2022 року — залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Оскільки ухвалою суду апеляційної інстанції від 07 червня 2022 року було зупинено дію оскаржуваного рішення суду першої інстанції до закінчення його перегляду в апеляційному порядку, а колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для скасування судового рішення, яке переглядалось, тому дію додаткового рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2022 року слід поновити.
Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції віднести на рахунок держави, оскільки ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України “Про судовий збір” від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст.35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — адвоката Авдєєнка Владислава Валерійовича — залишити без задоволення.
Додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2022 року — залишити без змін.
Поновити дію додаткового рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2022 року.
Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції віднести на рахунок держави.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 25 липня 2022 року.

Головуючий 
Судді