Номер провадження: 33/813/502/22
Номер справи місцевого суду: 947/1324/22 
Головуючий у першій інстанції Войтов Г. В. 
Доповідач Драгомерецький М. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2022 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати з розгляду цивільних справ Драгомерецького М.М., 
при секретарі: Кузьмук А.В., 
за участю: ОСОБА_1 ,
переглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Рижук Катерини Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2022 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №221163 від 05.12.2021р., ОСОБА_1 05 грудня 2021 року о 14.30 год. керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos д/н НОМЕР_1 , рухаючись в м. Одесі по пр-кті Небесної Сотні, 99, виконуючи поворот ліворуч, не надав перевагу автомобілю Citroen д/н НОМЕР_2 , який рухався прямо, внаслідок чого сталось зіткнення. Від удару автомобілі Daewoo Lanos д/н НОМЕР_1 та Citroen д/н НОМЕР_2 допустили зіткнення з автомобілем Lexus д/н НОМЕР_3 . Від дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Такими діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 10.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ст. 124 КУпАП (а.с. 1).
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців (а.с. 14-16).
Не погоджуючись із вказаною постановою суду в частині визначеного покарання, 23 лютого 2022 року адвокат Рижук К.В. в інтересах ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову Київського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2022 року щодо накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк шість місяців та змінити його на штраф (а.с. 18-29).
Заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Диспозиція ст. 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. 10.5 ПДР. Тому, розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п. 10.5 ПДР, який зазначений в протоколі працівником поліції.
Відповідно до п. 10.5 ПДР, поворот необхідно виконувати так, щоб при виїзді з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини.
Виїзд з перехрестя, де організовано круговий рух, може здійснюватися з будь-якої смуги, якщо напрямок руху не визначено дорожніми знаками чи розміткою і це не створить перешкод транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку праворуч.
Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення встановлюється шляхом дослідження доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Апеляційним судом встановлено, що факт порушення ОСОБА_1 п. 10.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 124 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №221163 від 05.12.2021р., схемою місця ДТП від 05.12.2021р., письмовими пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 3-5).
Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, крім того не оспорюється в апеляційній скарзі.
При цьому, апеляційний суд не погоджується та відхиляє доводи апеляційної скарги, про те, що суд першої інстанції застосовував до нього занадто суворий вид адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортними засобами строком на 6 місяців, що є максимальним для даного виду адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Санкція ст. 124 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.
Апеляційний суд не погоджується із доводами апеляційної скарги, що до ОСОБА_1 застосовано занадто суворий вид адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортними засобами строком на 6 місяців, оскільки в матеріалами справи не встановлено обтяжуючих факторів. Так, судом враховано, що проявивши неуважність до дорожньої обстановки та грубо порушивши Правила дорожнього руху, ОСОБА_1 вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої було пошкоджено, окрім його автомобіля, ще два інших транспортних засоби: Citroen д/н НОМЕР_2 , та Lexus д/н НОМЕР_3 .
Тому, на думку апеляційного суду саме покарання у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортними засобами строком на 6 місяців в даному випадку буде законним та обґрунтованим.
Зазначений висновок суду відповідає завданням КУпАП, яким є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Крім того, санкція статті 124 КУпАП передбачає покарання у вигляді накладання штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Таким чином, застосований судом першої інстанції вид покарання у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортними засобами строком на 6 місяців, згідно ст. 124 КУпАП не є найсуворішим.
Також слід зазначити, що повне відшкодування ОСОБА_1 матеріальної шкоди власникам пошкоджених із його вини транспортних засобів не може слугувати підставою для зміни оскаржуваної постанови суду, оскільки відшкодування такої шкоди є обов`язком винної особи.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Своєчасний і правильний розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених, в тому числі ст. 124 КУпАП, має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб (п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).
У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката Рижук Катерини Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Київського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2022 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький