ПОСТАНОВА
Іменем України

31 травня 2022 року 

м. Київ
справа №400/4871/21
адміністративне провадження № К/9901/44412/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою Міністерства юстиції України 
на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 липня 2021 року (суддя Малих О.В.) та
постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року (колегія у складі Градовського Ю.М., Крусяна А.В., Яковлєва О.В.)
у справі № 400/4871/21
за позовом  ОСОБА_1 
до Міністерства юстиції України, 
треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕРКА", ОСОБА_2 , Фермерське господарство "Кондор С",
про визнання протиправним та скасування наказу. 

УСТАНОВИВ:

1.          У червні 2021 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовом до Міністерства юстиції України (далі - Мін`юст), в якому просив:
-          визнати протиправним та скасувати Наказ Мін`юсту від 17.06.2021 № 2217/5 «Про задоволення скарги» (далі - Наказ Мін`юсту № 2217/5), виданий на підставі висновку центральної Колегії Мін`юсту з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів держаної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 03.06.2021;
-          скасувати проведені Департаментом державної реєстрації Мін`юсту в Єдиному державному реєстрі речових прав реєстраційні рішення щодо іншого речового права (права оренди на земельні ділянки) від 18.06.2021 за індексними № 58844006, № 58847154, №  58846472, № 58844672, № 58844512, № 58844137, № 58846163, № 58844874, № 58844754, № 58847873, № 58846080, № 58845447, № 58847505, що вчинені на підставі Наказу Мін`юсту від 17.06.2021 № 2217/5;
-          зобов`язати Мін`юст поновити записи в Єдиному державному реєстрі речових прав (реєстрації щодо припинення іншого речового права (права оренди) та права оренди на земельні ділянки), скасовані Наказом № 2217/5 від 17.06.2021, а саме: рішення від 15.12.2020 № 55713694, від 18.12.2020 № 44807240, № 55807119, від 19.12.2020 № 55810798, від 11.01.2021 № 56100479, № 56101256, від 13.01.2021 № 56122885, № 56124597, №  56123572, № 56126237, № 56124249, № 56123853, № 56125602, від 10.12.2020, №  55637116, № 55614375, № 55632478, № 55612864, № 55613527, № 55612251, № 55636715, від 14.12.2020 № 55676119, від 11.12.2020 № 55663123, № 55663230, № 55661189, прийняті державним реєстратором Новобузької міської ради Миколаївської області Щербак О.О. та рішення від 11.12.2020 № 55660748, № 55660283, прийняті державним реєстратором Новобузької міської ради Миколаївської області Альбертін О.В.
2.          02.07.2021 ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії Наказу Мін`юсту № 2217/5 до вирішення справи по суті. 
3.          В обґрунтування заяви покликався на те, що у разі задоволенні позову, відновлення його порушеного права значно ускладниться. Оскаржуваний Наказ Мін`юсту № 2217/5 містить очевидні ознаки протиправності акта індивідуальної дії та порушення прав, свобод та його інтересів, існує велика ймовірність невиконання можливого рішення у цій справі в майбутньому.
4.          Миколаївський окружний адміністративний суд ухвалою від 02.07.2021, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2021, задовольнив заяву про забезпечення позову.
5.          Суди попередніх інстанцій виходили з того, що оскаржуваний наказ Мін`юсту було винесено на підставі висновку Центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (далі - Колегія Мін`юсту) від 03.06.2021, який, у свою чергу, ґрунтується на тому, що Мін`юст наказом від 23.12.2020 № 4454/2 «Про задоволення скарги» скасував реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) щодо призначення нового керівника ТОВ «ЕРКА». Миколаївський окружний адміністративний суд ухвалою від 27.01.2021 у іншій справі № 400/429/21 зупинив дію наказу Мін`юсту від 23.12.2020 № 4454/5 до вирішення спору по суті. Висновок Колегії Мін`юсту, прийнятий 03.06.2021, коли дія наказу Мін`юсту від 23.12.2020 № 4454/5 була зупинена.
6.          03.12.2021 Мін`юст подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив скасувати вище зазначені судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.
7.          Верховний Суд ухвалою від 19.01.2022 відкрив касаційне провадження.
8.           ОСОБА_1 , Фермерське господарство «Кондор С» (далі - ФГ «Кондор С») отримали копію зазначеної ухвали у період 25-27.01.2022, проте не скористалися правом подати відзиви на касаційну скаргу. Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕРКА» (далі - ТОВ «ЕРКА») відсутнє за місце реєстрації. Поштове відправлення ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) повернуто до Суду за закінченням строку зберігання. 
9.          Мін`юст у касаційній скарзі покликається на правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 826/8556/17, від 25.04.2019 у справі № 826/10936/18, від 30.09.2020 у справі № 640/1305/20, зазначає про те, що суд першої інстанції не вказує на ознаки протиправності оскаржуваного рішення Мін`юсту та обґрунтованої загрози настання для позивача негативних наслідків у разі, якщо судом не буде забезпечено позов. Оскаржуваним наказом Мін`юсту поновлювалися та захищалися права ОСОБА_2 ; застосовуючи захід забезпечення позову, суд фактично розглянув спір по суті. 
10.          Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та дійшов таких висновків.
11.          Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до її вирішення по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.
12.          Частинами 1, 2 ст. 150 Кодексу адміністративно судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. 
13.          Вжиття заходів забезпечення позову виправдано: якщо їх невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, або ж, якщо ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю є очевидними.
14.          При цьому, негативні наслідки, які можуть настати в результаті невжиття заходу забезпечення позову, повинно переважати негативні наслідки від вжиття такого заходу. 
15.          Щодо цього Верховний Суд у постанові від 21.11.2018 у справі № 826/8556/17 вказав про те, що:

«Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.».

16.          Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, задовольняючи заяву про забезпечення позову, фактично погодився із твердженням ОСОБА_1 про те, що оскаржуваний наказ Мінюсту порушує вимоги закону, прийнятий попри зупинення судом у справі № 400/429/21 дії іншого Наказу Мін`юсту від 23.12.2020 № 4454/5 «Про задоволення скарги», яким було скасовано реєстрацію відомостей про зміну керівника ТОВ «ЕРКА». 
17.          Разом з тим, Суд погоджується з ключовим доводом касаційної скарги Мінюсту про те, що суди попередніх інстанцій шляхом забезпечення позову фактично вирішили спір по суті.
18.          Заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову стосувалася зупинення дії Наказу Мін`юсту № 2217/5, яким були скасовані рішення державних реєстраторів про припинення права оренди земельних ділянок ТОВ «ЕРКА» та здійснено реєстрацію відповідних прав за ФГ «Кондор С». 
19.          Вирішуючи питання забезпечення позову, суд не досліджує доказів та не надає оцінки фактичним обставинам справи. 
20.          Між тим, в ухвалі про забезпечення позову суд першої інстанції надав оцінку мотивам прийняття Мін`юстом оскаржуваного наказу, констатував причинно-наслідковий зв`язок між прийняттям Мін`юстом Наказу від 23.12.2020 № 4454/5 та Наказу № 2217/5, що підлягає доведенню у встановленому КАС України порядку та не може свідчити про очевидну протиправність оскаржуваного рішення відповідача.
21.          Також суд першої інстанції в ухвалі про забезпечення позову не навів будь-якого обґрунтування на підтвердження того, що невжиття заявлених у заяві заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи взагалі зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.
22.          Отже, за відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції необґрунтовано задовольнили заяву та фактично вирішив справу по суті предмету позову.
23.          Суд апеляційної інстанції, залишаючи в силі заходи забезпечення позову, погодився із такими висновками суду першої інстанції.
24.           Відповідно до ч. 1 ст. 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
25.          Суди першої та апеляційної інстанцій вирішили питання забезпечення позову у цій справі з істотним порушенням норм процесуального права, дійшли помилкового висновку щодо задоволення заяви про забезпечення позову.
26.          За викладених обставин, Суд вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.07.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2021 скасувати, із прийняттям у справі нової постанови про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 341, 345, 351, 356 КАС України, Суд,- 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити. 
Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 липня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року у справі № 400/4871/21 скасувати. 
Прийняти нову постанову.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення дії Наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2021 року № 2217/5 «Про задоволення скарги» відмовити. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб