ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/21738/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Балась Т.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  18 квітня 2022 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                              Аліменка В.О.,
суддів                                                  Кучми А.Ю., Лічевецького І.О.
розглянувши у порядку письмого провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві  про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії-

В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в якому просила:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві що полягають у не зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 , періоду проходження військової служби з 01.06.2005 року по 30.11.2014 року (включно),;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період проходження військової служби з 01.06.2005 року по 30.11.2014 року (включно);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням періоду проходження військової служби з 01.06.2005 року по 30.11.2014 року (включно), починаючи з дня звернення, а саме з 26 травня 2020 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ у м. Києві та отримую пенсію за віком. На звернення від 26.05.2020 щодо перерахунку пенсії відповідач відмовив у такому перерахунку посилаючись на відсутність у нього інформації щодо сплати страхових внесків за період з 01.06.2005 по 30.11.2014.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2021року позов задоволено.
Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що страховий стаж обчислюється органами Пенсійного офнду за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Оскільки у зазначеній системі на момент призначення позивачу пенсії були відсутні дані про сплату страхових внесків за період з 01.06.2005 року по 30.11.2014 року, підстави для врахування зазначеного періода до страхового стажа були відсутні.
Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження згідно пункта 3 частини 1  статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з таких підстав.
Судом установлено, що позивач з 26.04.2020 призначено пенсію за віком відповідно до  ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003.
Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 5555 від 15.08.2016 позивачка  є внутрішньо переміщеною особою.
Згідно з посвідченням ОСОБА_1 є учасниця бойових дій.
З 03.06.2019 по 07.09.2019 позивач брав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, що підтверджується довідкою з військової частини НОМЕР_1 № 1415 від 12.09.2019.
05.05.2020 позивачка звернулась до Міністерства оборони України щодо видачі довідки про заробітну плату за період з 01.06.2005 року по 30.11.2014 року.
Листом від 20.05.2020 № ВФЗ-467 Луганський обласний військовий комісаріат МОУ повідомив, що 07.07.2014 будівлю ІНФОРМАЦІЯ_1 було захоплено невідомими озброєними особами терористичної організації «ЛНР». Усі документи, у тому числі розрахункові відомості з нарахування та виплати заробітної платні та грошового забезпечення особовому складу, інші фінансові та бухгалтерські документи залишилися у захопленій будівлі і на сьогодні вважаються втраченими.
26.05.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії.
Листом від 11.06.2020 відповідач відмовив у перерахунку пенсії у зв`язку з не поданням довідки про заробітну плату.
22.07.2020 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про надання інформації за який період відсутні довідки про заробітну плату.
Листом-відповіддю від 20.08.2020 № 1881-19121/С-02/8-2600/20 ГУ ПФУ у м. Києві повідомив, що до страхового стажу не зарахований період з 01.06.2005 року по 30.11.2014 року, оскільки згідно з відомостями персоніфікованого обліку за зазначений період відсутня сплата страхових внесків.
Судом встановлено, що в матеріалах пенсійної справи наявна довідка ВЧ НОМЕР_1 МОУ № 290 від 02.04.2020 про проходження військової служби ОСОБА_1 , в якій зазначено про нарахування суми грошового забезпечення, яке враховується при обчисленні пенсії за період з грудня 2014 по лютий 2020.
Також в матеріалах пенсійної справи наявна довідка ВЧ НОМЕР_1 МОУ № 364 від 01.04.2020 про проходження служби, відповідно до якої позивачка проходила наступну службу:
- 22.12.1995-08.05.1998 - на посаді сержантського складу УСБУ України в Луганській області;
- 08.06.1998 - звільнена з військової служби;
- 01.06.2005 - зарахована на військову службу за контрактом;
- 01.06.2005-20.10.2006 - відповідальний виконавець Первомайсько-Попаснянського ОМВК м. Луганськ;
- 20.10.2006-21.11.2006 - механік-телефоніст апаратної вузла зв`язку ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- 21.11.2006-23.06.2010 - механік-телеграфіст апаратної вузла зв`язку ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- 23.06.2010-27.11.2012 - механік-телеграфіст апаратної інформаційно-телекомунікаційного вузла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- 03.11.2014-28.12.2019 начальник групи оповіщення відділення телекомунікаційних систем інформаційно-телекомунікаційного центру ВЧ НОМЕР_1 ;
- 28.12.2019-по теп.час - Технік відділення інформаційних систем інформаційно-телекомунікаційного центру (командування сил логістики ЗСУ) ВЧ НОМЕР_1 .
Вказані відомості підтверджується також наявній в матеріалах пенсійної справи копією трудової книжки та копією військового квитка.
Колегія суддів, зауважує. що відповідачем не оспорюється перебування ОСОБА_1 на військової служби з 01.06.2005 року по 30.11.2014 року (включно), проте спір у даній справі виник через те, що у в ГУ ПФУ у м. Києві, згідно відомості персоніфікованого обліку, за зазначений період відсутня сплата страхових внесків, у зв`язку з чим відповідач і не зараховує до страхового стажу позивача період з 01.06.2005 по 30.11.2014.
Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Постановляючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У зв`язку з наявністю у трудовій книжці позивача даних про проходження ним служби в органах внутрішніх справ у період з 01.06.2005 року по 30.11.2014 року, підстави для неврахування зазначеного періода до страхового стажа у відповідача відсутні.
Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується, з огляду на таке.
Частиною 2  статті 19 Конституції  Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Згідно зі  статтею 46 Конституції України  громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється  законами України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII  (далі - Закон України №1788-XII), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до  статті 8 Закону України № 1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим  Законом  та досягли встановленого цим  Законом  пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у  статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом. Іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим  Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з пунктом 8 частини 1  статті 11 цього Закону  загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які проходять строкову військову службу у Збройних Силах України, Службі безпеки України, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, а також службу в Національній поліції.
У свою чергу, частиною 1  статті 24 Закону України №1058-ІV  визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 2 цієї правової норми передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього  Закону  за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Саме посилаючись на наведені положення відповідач під час призначення позивачу пенсії не врахував страховий стаж за період проходження служби в органах внутрішніх справ.
Тим часом, відповідно до  статті 62 Закону України №1788-XII  основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з абзацем 9 частиною 6  статті 20 Закону України №1058-IV  за осіб, зазначених у пунктах 8, 11 - 14  статті 11 цього Закону, страхові внески сплачуються в порядку і строки, визначені Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, коштів цільових фондів, з яких цим особам сплачуються відповідно грошове забезпечення, страхові виплати, допомога, надбавка і компенсації.
Частиною 6  статті 21 Закону України №1058-IV  передбачено, що відомості про осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 10, 12 - 15, 18  статті 11 цього Закону, подаються до територіального органу Пенсійного фонду страхувальниками-роботодавцями, відповідними підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують цим особам заробітну плату, грошове забезпечення (заробіток), допомогу.
Пункт 2 частини 1  статті 14 Закону України №1058-IV  визначає, що страхувальниками відповідно до цього  Закону  є підприємства, установи, організації, військові частини та органи, які виплачують заробітну плату (винагороду), грошове забезпечення, допомогу, надбавку або компенсацію - для осіб, зазначених у пунктах 7 - 9, 12 - 14, 17 і 18  статті 11 цього Закону.
Отже, до страхового стажу  законом  віднесено період, у якому особа підлягала загальнообов`язковому державному страхуванню та за який сплачені страхові внески, зокрема, органами, які виплачують цій особі заробітну плату, грошове забезпечення (заробіток), допомогу та ними подано відомості про застрахованих осіб. Поряд з цим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Враховуючи те, що позивачка при зверненні до органа Пенсійного фонду України надала всі необхідні документи, посилання відповідача на неможливість врахування у страховий стаж позивача періоду військової служби з 01.06.2005 року по 30.11.2014 року внаслідок відсутності цих відомостей у системі персоніфікованого обліку, є безпідставними, оскільки вини позивача у цьому немає і такі відомості відповідно до вимог  Закону України №1058-IV  подаються підприємствами, установами, організаціями, які виплачують заробітну плату та/або грошове забезпечення.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі № 641/5501/17 та від 16 липня 2020 року у справі № 473/1471/17.
Також колегія суддів погоджується з висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зобовязання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з дати звернення позивачки, оскільки неправильний розмір страхового стажа визначений внаслідок неналежного виконання останнім покладених на нього обовязків по нарахуванню пенсії. А тому, відповідні суми пенсії не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, що, в силу положень статті  статі 87 Закону України  1788-ХІІ, обумовлює їх виплату за минулий час без обмеження будь-яким строком.
Відповідно до    статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України    рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.        Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до пункта 1 частини 1  статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України    за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи    статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України    визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм чинного матеріального та процесуального права, із повним дослідженням доказів і підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст.ст.  242,  308,  315,  316,  321,  322,  325,  328,  329 КАС України, колегія суддів,    -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2021 року- без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5  ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач                                                             В.О. Аліменко

Судді                                                                                 А.Ю. Кучма 

                                                                                          І.О. Лічевецький