П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/1836/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маренич І.В.  
Суддя-доповідач -  Смілянець Е. С.   
29 червня 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Шидловського В.Б.  Сапальової Т.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС  у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
В С Т А Н О В И В :
в жовтні 2020 року, позивач Головне управління ДПС в Чернівецькій області, звернулося в суд з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просило стягнути з ОСОБА_1 (відповідача) податковий борг на загальну суму 991479,26 грн, з них до Державного бюджету України 69238,81 грн та 922240,45 грн - до місцевого бюджету.
Чернівецький окружний адміністративний суд рішенням від 27.01.2021 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що податковий борг відповідача підтверджений матеріалами справи, зокрема обліковою (інтегрованою) карткою платника податків та розрахунком податкового боргу.
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що відповідач фактично повернула на рахунок кредитора кошти, які перевищують розмір отриманих в якості кредиту та сторонами по договору фактично було достроково припинено дію договору кредиту. Тобто, відповідачем не було отримано доходу в розумінні статей 14, 163, 164, 165 ПК України.
Також зазначає про намір оскаржувати податкові повідомлення-рішення від 21.08.2019  №0011761304, №0011771304, №0011781304, які стали підставою для винесення оскаржуваного податкового боргу.
Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч. 2   ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрована за місцем проживання АДРЕСА_1 .
01.08.2019 позивачем складено акт №153/24-13-104-19/ НОМЕР_1 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 по 31.12.2015.
Згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів встановлено, що гр. ОСОБА_1 у ІV кварталі 2015 р. отримано дохід у сумі 2525199,47 грн від АТ "Урисиббанк" за ознакою доходу 126 "Дохід отриманий платником податку як додаткове благо".
Документальною  позаплановою невиїзною перевіркою встановлено порушення:
- п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями) (далі - ПК України) платників податків - фізичною особою ОСОБА_1 несвоєчасно подано до податкового органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік;
- п.п. "д" п.п. 164.2.17 п.164.2 ст.164, п.п.168.1.3 п.168.1 ст.168 ПК України - встновлено заниження суми податкового зобов`язання з податку на доходи з фізичних осіб, яке підлягає сплаті до бюджету за 2015 р. в сумі 504309,09 грн;
- п.п. "д" п.п. 164.2.17 п.164.2 ст.164, п.п.168.1.3 п.168.1 ст.168 п.п. 1.2, 1.4 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ з урахуванням змін, внесених Законом №71-ІІІ "Про внесення змін до Податкового Кодексу та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28.12.2014 р." - не нараховано та не утримано військовий збір з загального річного оподатковуваного доходу за 2015 р. на суму 37868,86 грн
Примірник акту перевірки направлявся відповідачу на адресу відповідача однак, повернувся у зв`язку з відсутністю відповідача за вказаною адресою.
У зв`язку із виявленими порушеннями, позивачем винесено податкові повідомлення-рішення від 21.08.2019:
- №0011761304, яким визначено грошове зобов`язання за платежем 11010500 податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного  декларування у сумі 630386,36 грн;
- №0011771304, яким визначено грошове зобов`язання за платежем 11010500 податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного  декларування у сумі 170,00 грн;
- №0011781304, яким визначено грошове зобов`язання за платежем 11011001 військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного  декларування у сумі 47336,08 грн.
Окрім того, позивачем нараховано пеню на підставі п.п.129.1.2 ст.129 ПКУ України у сумі 291684,09 грн.
10.12.2019 на адресу відповідача було надіслано податкову вимогу форми № Ф 51333-55 про сплату боргу на загальну суму 992437,94 грн.
У зв`язку з несплатою відповідачем податкового боргу, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.
Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, ст.  2  та ч. 4 ст.  242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Так, згідно з пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
У відповідності п.п. 14.1.156 п.14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.
Відповідно до підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Приписами підпункту 14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.
Згідно п.57.3 ст.57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Відповідно до п. 56.1 та п. 56.2 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.
Згідно п. 56.15 ст. 56 ПК України скарга, подана із дотриманням строків, визначених абзацом першим пункту 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.
Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.
Також пунктом 56.18 статті 56 ПК України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Згідно п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
В силу п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У відповідності пп. 129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).
Підпунктом 129.1.2 п.129.1 ст.129 ПК України визначено, що нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).
Згідно п.129.4 ст.129 ПК України пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.
Як встановлено судом першої інстанції, у відповідності до ст. 129 ПК України відповідачу проведено нарахування пені у розмірі 291684,09 грн. Також, з метою погашення податкового боргу, було надіслано відповідачу податкову вимогу від 10.12.2019 форми Ф № 51333-55 про сплату боргу на загальну суму 992437,94 грн. однак заборгованість у добровільному порядку сплачена не була.
При цьому, з часу виставлення податкової вимоги податковий борг не переривався. Заперечень щодо суми податкового боргу або доказів його сплати відповідачем суду не надано.
Разом з тим, податковий борг відповідача підтверджений матеріалами справи, зокрема обліковою (інтегрованою) карткою платника податків та розрахунком податкового боргу.
Слід також зазначити, що з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 у справі № 600/3323/21-а відмовлено. Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 12.04.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року - без змін.
Предметом розгляду в зазначеній справі були податкові повідомлення-рішення, що були підставою для нарахування позивачем податкову боргу на загальну суму 991479,26 грн у цій справі.
Зважаючи на вищевикладене, податкова вимога форми № Ф 51333-55 про сплату боргу на загальну суму 992437,94 грн. є правомірною, тому відсутні правові підставі для її скасування.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Шидловський В.Б.    Сапальова Т.В.