П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

17 травня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 489/60/22	

 	Головуючий в 1 інстанції: Микульшина Г.А.                            Дата і місце ухвалення: 14.02.2022р., м. Миколаїв                                   	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –   Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 14 лютого 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа головний спеціаліст відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Дмитренко Максим Олександрович, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Миколаєва із адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа головний спеціаліст відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Дмитренко М.О., про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, серії ВМ №00003630 від 15.12.2021р. Також, позивач просив закрити справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП.
Позов обґрунтовував тим, що оскаржуваною постановою ОСОБА_1 незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн., оскільки спірна постанова не містить відомостей про належним чином зафіксований факт «навантаження на здвоєнні осі транспортного засобу», що було б порушенням п.22.5 ПДР України, а також не містить відповідного розрахунку навантаження на здвоєнні осі. Також, спірна постанова не містить відомостей про повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу. Крім того, позивач вказував на те, що у даному випадку відповідачем помилково визначено особу, яка підлягає адміністративній відповідальності, оскільки ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу КАМАЗ 581470, д/н НОМЕР_1 , а є лише керівником юридичної особи, якій належить вказаний автомобіль. До того ж, транспортний засіб з 01.10.2021р. перебуває в користуванні ТОВ «НІК-АГРО-ЛТД» на підставі договору оренди.
Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 14 лютого 2022 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 14.02.2022р. з прийняттям нового судового рішення – про задоволення позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції при ухвалені оскаржуваного рішення, в порушення вимог ст.8 Закону України «Про автомобільні дороги» та Переліку автомобільних доріг загального користування державного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.2021р. №1242, не було з`ясовано до якої категорії відноситься дорога Т-15-13. В оскаржуваному рішенні судом першої інстанції необґрунтовано зазначено, що дорога Т-15-13 є дорогою місцевого значення, на якій заборонено навантаження на вісь понад 7т або фактичною масою понад 24т, що є порушенням п.п.22.5 ПДР України. 
Також, апелянт посилається на те, що само по собі посилання суду першої інстанції на наявність лише сертифікату на засоби вимірювальної техніки без дотримання інших обов`язкових вимог до автоматичного пункту, який здійснює фіксацію порушень, визначених Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою КМУ від 27.12.2019р. №1174, є необґрунтованим.  Без відомостей метаданих про загальне навантаження  на здвоєну вісь  у порівнянні з позначенням про перевищення у відсотках суд не міг дійти обґрунтованого висновку про законність спірної постанови відповідача. 
Посилається апелянт і на те, що судом першої інстанції не надано правової оцінки невідповідності змісту оформленої відповідачем постанови вимогам ст.283 КУпАП та Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021р. №512. Відсутність відомостей про посаду та відомостей про підприємство, де особа її займає, призводить до подвійного тлумачення про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності. 
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що транспортний засіб - автомобіль КАМАЗ 581470, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить на праві власності ТОВ «ПРАЙВЕК», керівником якого є ОСОБА_1 
15.12.2021р. головним спеціалістом відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю транспорті Дмитренко М.О. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, серії ВМ №00003630, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17  000,00 грн.
Зокрема, у вказаній постанові зазначено, що 15.12.2021р. о 14:39 год. за адресою Т-15-13, км. 36+600 Миколаївська область, зафіксовано транспортний засіб КАМАЗ 581470, державний номер НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених в п.22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 10% (4,968 тон).
Вказане порушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, 10025, свідоцтво про повірку технічного засобу UA.TR.001 35 363/364 №21, дійсне до 31.08.2022р.
Не погоджуючись з правомірністю постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, серії ВМ №00003630 від 15.12.2021р., ОСОБА_1 оскаржив її в судовому порядку. 
Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність матеріалами справи вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП, відповідність спірної постанови відповідача чинному законодавству. 
Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного. 
Відповідно до ч.12 ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Згідно п.22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, — 3,75 м), за висотою від поверхні дороги — 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах — 4,35 м), за довжиною — 22 м (для маршрутних транспортних засобів — 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів — понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах — до 46 т), навантаження на одиночну вісь — 11 т (для автобусів, тролейбусів — 11,5 т), здвоєні осі — 16 т, строєні — 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь — 11 т, здвоєні осі — 18 т, строєні — 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі — понад 16 т, строєні осі — понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів — навантаження на одиночну вісь — понад 11 т, здвоєні осі — понад 18 т, строєні осі — понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах — понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.
Таким чином, чинними ПДР встановлено заборону перевезення вантажів транспортними засобами та їх составами, що перевищують хоча б один нормативно-ваговий параметр фактичної маси та/або навантаження на вісь. А відтак, перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.
Частиною 2 статті 132-1 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
Спірною постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, серії ВМ №00003630 від 15.12.2021р. на ОСОБА_1 накладено штрафні санкції в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17  000,00 грн., за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм 10% (навантаження на здвоєні осі транспортного засобу).
При зверненні з даним позовом до суду та в обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 , передусім, посилається на те, що спірну постанову оформлено головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Дмитренком М.О. з порушенням вимог Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2019р. №1174 (далі – Порядок №1174), та Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021р. №512 (далі – Інструкція №512). Зокрема, позивач стверджує, що оскаржувана постанова не містить повного обсягу відомостей, які повинні бути у ній зафіксовані.
Суд першої інстанції визнав необґрунтованими такі доводи позивача, зазначивши, що такі посилання ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком №1174.
Відповідно до п.7 Порядку №1174 фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.
Пунктами 11-17 Порядку №1174 визначено, що автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.
Під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.
Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.
Метадані повинні містити дані про:
засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки);
місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати);
найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;
дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 “Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку”, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі);
фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака;
відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).
Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.
Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.
У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.
Процедуру оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті відповідно до покладених на них повноважень матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, визначено Інструкцією №512. 
Пунктом 1 Розділу ІІ Інструкції №512 передбачено, що уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою та третьою статті 132-1 КУпАП. Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті.
Згідно п.2 Розділу ІІ Інструкції №512 уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі.
Пунктом 3 Розділу ІІ Інструкції №512 передбачено, що під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичому режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.
Дослідивши наявну в матеріалах справи копію  постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, серії ВМ №00003630 від 15.12.2021р., колегія суддів вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_1 про оформлення вказаної постанови з порушенням вимог Порядку №1174 та Інструкції №512 (додатку №1).
Зокрема, у спірній постанові відсутні відомості щодо максимального дозволеного навантаження на вісь, повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількість коліс) на вісі, виміряних з урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також щодо допустимих габаритно-вагових параметрів транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги.
Враховуючи, що сформована системою в автоматичному режимі постанова виноситься без складання протоколу про адміністративне правопорушення, що передбачено пунктом 3 Розділу ІІ Інструкції №512, а також враховуючи, що ні Порядком №1174, а ні Інструкцією №512 не передбачено перед винесенням постанови складення будь-яких інших матеріалів (актів, довідок зважування тощо), зазначення відповідних відомостей в постанові є обов`язковим та надає можливість перевірити правомірність притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП.
За наведених обставин колегія суддів доходить висновку, що Державною службою України з безпеки на транспорті, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм 10% (навантаження на здвоєні осі транспортного засобу) в транспортному засобі КАМАЗ 581470, державний номер НОМЕР_1 , 15.12.2021р. о 14:39 год. за адресою Т-15-13, км. 36+600 Миколаївська область.
Зазначене, на думку колегії суддів, є достатньою підставою для задоволення позову ОСОБА_1 та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, серії ВМ №00003630 від 15.12.2021р.
Стосовно інших посилань апеляційної скарги апеляційний суд зазначає, що в рішенні у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
ЄСПЛ неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені мотиви, на яких вони ґрунтуються.  Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати свій обов`язок щодо обґрунтування та мотивування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.  (справи «Руїз Торіха проти Іспанії», №18390/91, 09.12.1994р. § 29;  «Проніна проти України», №63566/00, 18.07.2006р., §§ 23, 25).
Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п.3, п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на зазначене колегія суддів приходить до висновку, що постановлене Ленінським районним судом м.Миколаєва рішення від 14 лютого 2022 року підлягає скасуванню з прийняттям у справі нового судового рішення - про задоволення позову ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.1, ч.3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Частиною 6 статті 139 Кодексу передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
При зверненні з даним позовом до суду першої інстанції позивачем сплачено 454,00 грн. судового збору (квитанція від 06.01.2022р.), а при поданні апеляційної скарги – 681,00 грн. (квитанція від 23.02.2022р.)
Таким чином, на підставі ст.139 КАС України, з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 1135,00 грн.
Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -          
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити. 
Рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 14 лютого 2022 року скасувати. 
Ухвалити по справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1    задовольнити. 
Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, серії ВМ №00003630 від 15.12.2021р.
Справу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.132-1 КУпАП відносно ОСОБА_1  закрити.
Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (код ЄДРПОУ 39816845, 03135, м.Київ, проспект Перемоги, будинок 14) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 )  1135,00 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн. судового збору.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
                                                                  Повний текст судового рішення виготовлений 17 травня 2022 року.

Головуючий:                                                                                                                     І.Г. Ступакова
Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов
                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук