КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 760/27929/21
№ апеляційного провадження: 33/824/1083/2022 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
17 травня 2022 року                                                                                         м. Київ
Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Розметова Ровшанбека Назаровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 01 грудня 2021 року під головуванням судді Педенко А.М. у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП,-
У С Т А Н О В И Л А :
Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01 грудня 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн із конфіскацією майна. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн.  Судом встановлено, що ОСОБА_1 12.10.2021року о 13 год., знаходячись за адресою м.Київ,  вул. Огієнко,16 здійснював господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, а саме- здійснював прийом  металобрухту та вторинної сировини.
Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, захисник Розметов Р.Н. подав та підписав до суду апеляційну скаргу, яку також підтримав його довіритель ОСОБА_1 завіривши її своїм підписом.
Так у вказаній апеляційній скарзі представник просить скасувати постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01 грудня 2021 року та провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Апеляційна скарга мотивована тим, що на думку апелянта, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні достатні докази на підтвердження факту вчинення скаржником порушення порядку провадження господарської діяльності з приймання металобрухту та вторинної сировини. Свідки зазначені в протоколі не опитані. З долучених до протоколу фотокарток неможливо ідентифікувати особу, а також не можливо встановити факт приймання металобрухту у сторонніх осіб, тобто не доводять проведення господарської діяльності.
За таких обставин, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції.
Крім того, до апеляційної скарги долучено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 01 грудня 2021 року, в якому скаржник  просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та поновити його.
Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на оскарження, апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 та його захисник не приймали участі у справі у зв`язку з необов`язковістю такої участі, а також з метою уникнення зараження захворюванням Covid-19 .
Вказав, що оскаржувану постанову отримано 02.02.2022.
З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_2  строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 01 грудня 2021 року як такий, що пропущений з поважних причин.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до матеріалів, справу призначено до розгляду на 03.03.2022, проте у вказаний день судове засідання не відбулося з причин введення в Україні воєнного стану, а тому справу було знято з розгляду й у подальшому призначено розглядом на 11 год. 00 хв. 17.05.2022.
Разом з тим, скаржник по справі до суду нез`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно (а.с. 32), про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надавав.
Відповідно ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
За таких обставин, керуючись положеннями ст. 268, 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Статтею 1 КУпАП встановлено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Як вбачається з ч. 1 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суддя, у відповідності до положень статей 280 та 283 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
При постановленні рішення судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані, у зв`язку з чим апеляційний суд погоджується з таким висновками суду.
Апеляційний суд виходить із наступного.
Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом.
Під господарською діяльністю у Господарському кодексі України розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (ч. 1 ст. 3 ГК України).
За приписами ч. 1 ст. 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.
Відповідно ч. 1 ст. 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.
Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 164 КУпАП, були досліджені наступні докази:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 388857 від 12 жовтня 2021 року, відповідно до якого громадянин ОСОБА_1 , який не зареєстрований, як фізична особа підприємець, 12.10.2021 о 13 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , здійснював господарську діяльність, без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, а саме - здійснював прийом металобрухту та вторинної сировини, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП. ОСОБА_1 було роз`яснено права та обов`язки.Зі вказаного протоколу також убачається, що під час перевірки вказаних обставин були присутні свідки, які засвідчили це своїми підписами (а.с. 1);
- рапорт ДОП Солом`янського УП ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції Пальченка Андрія  від 12.10.2021, в якому доповів, що 12.10.2021 року під час відпрацювання Солом`янського району м. Києва за адресою вул. Огієнка, 16 був виявлений МАФ. Який здійснював прийом металобрухту та втор. сировини без додержання реєстрації як суб`єкт господарювання. Додатково було встановлено, що за здану сировину, в мафі з деякими громадянами розраховувалися спиртними напоями, горілкою та вином. Вищезазначений МАФ знаходиться на відстані 40 метрів біля державного Університету  інфраструктури та технологій. На підставі чого на ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 164 КУпАП серія ВАБ № 388857 (а. с. 2);
-  відмова ОСОБА_1 від надання пояснень (а.с.3); 
- копія цивільно-правого договору № 717 від 15.09.2021, з якого убачається, що замовник ФОП - ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони уклали договір, відповідно до якого  останній зобов`язується за винагороду надавати послуги по збиранню та сортуванню безпечних відходів вторинної сировини, купівлю побутового металобрухту в обсязі і на умовах передбачених даним договором, а замовник зобов`язується прийнята та оплатити дані послуги (роботи), тощо (а.с.4);
- фото докази з місця вчинення адміністративного правопорушення (а. с. 5-8).
На переконання апеляційного суду сукупність наведених обставин усуває будь-які сумніви у здійсненні ОСОБА_1 підприємницької діяльності без дозвільних документів та без трудового договору як робітник, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Таким чином, факт скоєння вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які були дослідженні в ході апеляційного розгляду справи, є достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, так як отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 12.10.2021 та інкримінуються ОСОБА_1 .
Доводи апелянта, про те, що матеріали адміністративного правопорушення, не містять жодних доказів, які б підтверджували факт приймання металобрухту у сторонніх осіб, спростовуються долученими до справи доказами, а також тим, що ОСОБА_1 був присутнім на місці правопорушення, наявністю цивільно-правого договору № 717 від 15.09.2021, з якого убачається, що замовник ФОП - ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони уклали договір, відповідно до якого  останній зобов`язується за винагороду надавати послуги по збиранню та сортуванню безпечних відходів вторинної сировини, купівлю побутового металобрухту в обсязі і на умовах передбачених даним договором, а замовник зобов`язується прийнята та оплатити дані послуги (роботи) (а. с. 1-8).
Інші посилання скаржника, щодо недоведеності його вини, відсутності пояснень свідків, не заслуговують на увагу, оскільки апелянт не надає до суду доказів про звернення зі скаргами на дії поліцейських до компетентних органів та матеріали справи не містять будь-яких даних на підтвердження заявлених доводів, що дає підстави суду вважати такі посилання апеляційної скарги як спроби апелянта уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
За таких обставин, апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, що узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту" (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Таким чином, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на предмет її відповідності вимогам закону, в межах доводів апеляційної скарги, встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є такими, що відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними у справі доказами.
Підстав для закриття провадження з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення -штраф у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, будучи найменш обтяжливим з передбачених у санкції частини 1 статті 164 КУпАП, тим не менше є справедливим та достатнім для його виправлення, а також для запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.
Враховуючи наведені обставини, суд дійшов до висновку, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.
У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.
 
На підставі викладеного й керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
 
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката Розметова Ровшанбека Назарвича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 01 грудня 2021 року, якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та піддано адміністративному стягненню - залишити без змін. 
 
Постанова  суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                   Т.А. Слюсар