Ухвала
25 квітня 2022 року
м. Київ
справа № 754/15648/20
провадження № 61-3190ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 03 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 01 лютого 2022 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Банк Київська Русь», ОСОБА_1 , Деснянський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про заміну сторони виконавчого провадження,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (далі - ТОВ «Росвен Інвест Україна») звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.
В обґрунтування заяви зазначало, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 06 квітня 2009 року у справі № 2-1742/09 за позовом ПАТ «Банк «Київська Русь» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено позовні вимоги.
На виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист. На підставі заяви ПАТ «Банк «Київська Русь» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53261873.
Відповідно до договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 22 травня 2018 року ПАТ «Банк «Київська Русь» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» відступило ТОВ «Росвен Інвест Україна» право вимоги за договором № 20590-45.1.-07-2 від 25 червня 
2007 року, укладеним між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_1 .
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03 лютого 2021 року заяву про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.
Здійснено заміну сторони у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1742/2009, виданого Деснянським районним судом м. Києва щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь 
АБ «Київська Русь» заборгованості з ПАТ «Банк «Київська Русь» на його правонаступника - ТОВ «Росвен Інвест Україна».
Постановою Київського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 03 лютого 2021 року залишено без змін.
У лютому 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 03 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що суди не звернули уваги, що відсутні докази повної оплати грошових коштів за договором про відступлення права вимоги, тобто докази, які б підтверджували належність виконання 
ТОВ «Росвен Інвест Україна» своїх зобов`язань за договором.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку. 
Судами встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва 
від 06 квітня 2009 року позовну заяву АБ «Київська Русь» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь 
АБ «Київська Русь» заборгованість в сумі 282 759,71 грн, судові витрати в сумі 1 730 грн, а всього 284 489,71 грн.
22 травня 2018 року між ПАТ «Банк «Київська Русь», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на 
ліквідацію, та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір 
№ UA-EA-2018-03-30-000010-а/42 про відступлення прав вимоги за кредитним договорами.
За умовами вказаного договору ПАТ «Банк «Київська Русь» відступило новому кредитору належні банку, а новий кредитор набув прав вимоги банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, визначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи право вимоги за кредитним договором № 20590-45.1-07-2 від 25 червня 2007 року.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
В силу статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї з сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).
Згідно з пунктом 13 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.
Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Отже, вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин, у зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 дійшла висновку, що відступлення права вимоги за кредитним і забезпечувальним договорами є можливим не тільки на користь фінансових установ за обставин, коли попередній кредитор (банк) був позбавлений банківської ліцензії та перебував у процедурі ліквідації.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що у матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання договору відступлення недійсним, заперечення учасниками справи факту правомірності цього договору.
Посилання у касаційній скарзі на відсутність у матеріалах справи належних доказів сплати ТОВ «Росвен Інвест Україна» коштів за договором відступлення права вимоги не спростовує презумпцію правомірності цього правочину, оскільки факт розрахунків між сторонами за укладеним ними договором може мати значення для вирішення питання виконання зобов`язання однієї сторони договору перед іншою. Подібний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі                     № 200/12578/18 (провадження № 61-14728св21)
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. 
Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову 
у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Оцінивши доводи касаційної скарги та мотиви судових рішень, якими вирішено питання про заміну сторони виконавчого провадження, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій вищенаведених положень ЦПК України не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга представника ОСОБА_1 - 
ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 03 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року є необґрунтованою.
Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 03 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Банк Київська Русь», ОСОБА_1 , Деснянський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                С. Ф. Хопта
 
   Є. В. Синельников
 
   В. В. Шипович