ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року	 	Справа № 260/7210/21 пров. № А/857/5592/22	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
судді-доповідача - Качмара В.Я.,
суддів - Большакової О.О., Затолочного В.С.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Ради адвокатів Львівської області про визнання відмови у наданні інформації незаконною, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Ради адвокатів Львівської області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року (суддя Плеханова З.Б., м.Ужгород), -
ВСТАНОВИВ :
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Ради адвокатів Львівської області (далі - Рада адвокатів) в якому просив:
визнати протиправною відмову відповідача в наданні адвокату ОСОБА_1 завіреної копії Протоколу №1 звітно-виборної конференції адвокатів Львівської області від 22.09.2017 (повний текст), завіреної копії Протоколу №1 конференції адвокатів Львівської області від 24.01.2019 (повний текст), оформлену як відповідь на запит від 20.09.2021 вих№262;
зобов`язати Раду адвокатів повторно розглянути запит на інформацію від 09.09.2021 направлений позивачем та надати завірену копію перелічених вище документів.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року позов задоволено.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
В апеляційній скарзі вказує, що оскільки запитувані позивачем документи містять персональні дані, а згоди від суб`єктів персональних даних на поширення таких даних отримано не було Радою адвокатів було правомірно відмовлено позивачеві у наданні такої інформації. Зазначає, що запит позивача від 09.09.2021 на отримання документів є запитом на отримання публічної інформації в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939-VI) та не відповідає вимогам до адвокатського запиту.
У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Задовольняючи позову, суд першої інстанції виходив з того, що запитувана інформація може містити персональні дані зокрема прізвище, ім`я , по-батькові , проте з огляду на мету її надання й обсяг не може завдати істотної шкоди інтересам цієї особи, а отже її може бути розголошено. 
Такі висновки суду першої інстанції, по суті спору відповідають встановленим обставинам справи, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 21/702 ОСОБА_1 на підставі рішення Закарпатської Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (далі - КДКА) від 16.09.2021 № 3 має право на заняття адвокатською діяльністю.          
Відповідно до Єдиного реєстру адвокатів України станом на 25.11.2021 основне місце адвокатської діяльності позивача - це АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 веде журналістську діяльність, що стверджується журналістським посвідченням (а.с.12).
25.06.2021 позивач, як журналіст газети «Сила народного контролю», надіслав на адресу КДКА Львівської області запит на інформацію, в якому просив у зв`язку із проведенням журналістського розслідування, а також відповідно до статті 35 Закону України «Про друковані засоби масової інформації» надати інформацію: завірені копії Протоколу № 1 звітно-виборної конференції адвокатів Львівської області від 22.09.2017 (повний текст) та завірену копію Протоколу № 1 конференції адвокатів Львівської області від 24.01.2019 (повний текст) ,оформлену як відповідь від 20.09.2021 вих №262.
02.07.2021 Голова КДКА Львівської області надіслав ОСОБА_1 відповідь на запит, в якому зазначив, що розпорядником запитуваної інформації є конференція адвокатів регіону.
06.07.2021 журналіст газети «Сила народного контролю» ОСОБА_1 надіслав на адресу Ради адвокатів Запит на інформацію, того ж змісту, що і в запиті від 25.06.2021.
09.09.2021 адвокат ОСОБА_1 надіслав на адресу Ради адвокатів Запит на інформацію, в якому просив на підставі частини першої статті 5 Закону України «Про інформацію» (далі - Закон 2657-XII) надати завірені копії Протоколу № 1 звітно-виборної конференції адвокатів Львівської області від 22.09.2017 (повний текст) та завірену копію Протоколу № 1 конференції адвокатів Львівської області від 24.01.2019 (повний текст), оформлену як відповідь від 20.09.2021 вих №262.
20.09.2021 заступник Голови Ради адвокатів надав відповідь на запит, в якому зазначив, що надання запитуваної позивачем інформації призведе до порушення прав та свобод осіб, інформація по яких міститься в запитуваних протоколах та гарантована частиною другою статті 32 Конституції України. Також відповідно до частини п`ятої, шостої статті 14 Закону України «Про захист персональних даних» (далі - Закон №2297-VI), оскільки згоди суб`єктів персональних даних не отримано, запитувана інформація не в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини, то такі документи вони надавати не уповноважені (а.с.27).
Статтею 5 Закону №2657-XII передбачено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
Право на інформацію може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку, з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.( стаття 6 Закону №2657-XII).
Закон №2939-VI визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.
Відповідно до статті 3 Закону №2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується:
1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом;
2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє;
3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації;
4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством.
Доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах:
1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень;
2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом.
За змістом статті 6 Закону №2939-VI обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:
1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;
2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;
3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.
У відповідності до 7 Закону №2939-VI конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону.
Розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Відповідно до статті 2 Закону №2297-VI:
персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована;
розпорядник персональних даних - фізична чи юридична особа, якій володільцем персональних даних або законом надано право обробляти ці дані від імені володільця.
Згідно статті 43 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) адвокатське самоврядування ґрунтується на принципах виборності, гласності, обов`язковості для виконання адвокатами рішень органів адвокатського самоврядування, підзвітності, заборони втручання органів адвокатського самоврядування у професійну діяльність адвоката.
Брати участь у роботі органів адвокатського самоврядування та бути обраними до їх складу можуть лише адвокати України.
Згідно зі статтею 47 Закону №5076-VI вищим органом адвокатського самоврядування в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі є конференція адвокатів регіону, адреса робочого місця яких знаходиться відповідно в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі та відомості про яких включено до Єдиного реєстру адвокатів України.
Конференція адвокатів регіону скликається радою адвокатів регіону не рідше одного разу на рік. Конференцію може бути скликано також за пропозицією не менш як однієї десятої від загальної кількості адвокатів регіону, адреса робочого місця яких знаходиться у відповідному регіоні, або Ради адвокатів України.
До повноважень конференції адвокатів регіону належать:
1) обрання голови та членів ради адвокатів регіону, дострокове відкликання їх з посад;
2) обрання делегатів на з`їзд адвокатів України;
3) обрання представника адвокатів регіону до складу Ради адвокатів України та Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, дострокове відкликання їх з посад;
4) визначення кількості членів кваліфікаційної і дисциплінарної палат кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, обрання голови та членів кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, дострокове відкликання їх з посад;
5) обрання голови та членів ревізійної комісії адвокатів регіону, дострокове відкликання їх з посад;
6) затвердження штатного розпису і кошторису ради адвокатів регіону, кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури;
7) розгляд та затвердження звіту ради адвокатів регіону, кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, висновків ревізійної комісії адвокатів регіону, представників адвокатів.
Відповідно до статті 48 Закону №5076-VI у період між конференціями адвокатів регіону функції адвокатського самоврядування у регіоні виконує рада адвокатів регіону.
Рада адвокатів регіону:
1) представляє адвокатів регіону;
2) складає порядок денний, скликає та забезпечує проведення конференції адвокатів регіону;
3) забезпечує виконання рішень конференції адвокатів регіону, здійснює контроль за їх виконанням;
4) здійснює інформаційно-методичне забезпечення адвокатів регіону, сприяє підвищенню їх кваліфікації;
5) приймає присягу адвоката України;
6) визначає представників адвокатури до складу конкурсної комісії з відбору адвокатів для надання безоплатної вторинної правової допомоги.
7) сприяє забезпеченню гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних і соціальних прав адвокатів;
8) розпоряджається коштами та майном відповідно до затвердженого кошторису;
9) забезпечує в установленому порядку внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України;
10) утворює комісію з оцінювання якості, повноти та своєчасності надання адвокатами безоплатної правової допомоги;
11) виконує інші функції відповідно до цього Закону, рішень конференції адвокатів регіону, Ради адвокатів України, з`їзду адвокатів України.
Засідання ради адвокатів регіону є повноважним, якщо в його роботі бере участь більше половини її членів. Рада адвокатів регіону приймає рішення шляхом голосування більшістю голосів від загальної кількості її членів.
Рада адвокатів регіону є юридичною особою. Повноваження і порядок роботи ради адвокатів регіону визначаються цим Законом та положенням про раду адвокатів регіону.
Установчим документом ради адвокатів регіону є положення про раду адвокатів регіону, яке затверджується Радою адвокатів України.
У статті 24 Закону №5076-VI зазначено , що адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.
До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.
Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.
У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.
У разі якщо задоволення адвокатського запиту передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як десять сторінок, адвокат зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір таких витрат не може перевищувати граничні норми витрат на копіювання та друк, встановлені Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.
Відповідно до положень статті 19-20 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.
Письмовий запит подається в довільній формі.
Запит на інформацію має містити:
1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є;
2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;
3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
Розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.
Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим.
У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
З огляду на вимоги вищевказаного законодавства в питанні доступу до публічної інформації, суд першої інстанції вірно вказав на те, що відповідач як володілець інформації, що має ознаки публічної зобов`язаний на запит позивача, зобов`язаний надати запитувану інформацію, оскільки така не є з обмеженим доступом.
Якщо в документів міститься інформація, яка має ознаки конфіденційної, то при наданні копій вказаних документів вона підлягає вилученню у спосіб, який унеможливлює її з`ясування.
Щодо посилання відповідача на те, що запитувана інформація містить персональні дані, на розголошення яких особи не давали, то запитуваними документами не передаються відомості про персональні дані осіб, а також запитувані документи не є обробкою персональних даних в розумінні вищевказаних положень законодавства.
При цьому, будь-яких обмежень щодо доступу до такої інформації Законами №№2657-XII, 2297-VI та 2939-VI не передбачено.
Відмова в наданні інформації є обґрунтованою в разі, якщо розпорядник у листі вказує, у чому полягає істотність шкоди інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає над правом на цю інформацію в інтересах національної безпеки, економічного добробуту чи прав людини, що відповідачем не наведено.
Запитувана інформація може містити персональні дані зокрема прізвище, ім`я, по-батькові, проте з огляду на мету її надання й обсяг не може завдати істотної шкоди інтересам цієї особи, а отже її може бути розголошено.
Дана позиція суду узгоджується з висновком Верховного Суду, що викладена у постанові від 29 листопада 2019 року у справі № 807/178/18.
Віднесення ж судом поданого позивачем запиту на інформацію від 09.09.2021 до адвокатського запиту не вплинуло на результат розгляду справи, так як спірним питанням в межах розгляду цієї справи була відмова Ради адвокатів від 20.09.2021 з підстав неможливості надання запитуваної інформації, оскільки така містить персональні дані суб`єктів від яких не отримано згоди на їх розповсюдження, яка, як правильно вказано вище, є необґрунтованою і безпідставною, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зобов`язання Ради адвокатів надати ОСОБА_1 запитувані ним у запиті на інформацію від 09.09.2021 документи.
Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Відповідно статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення даного позову, у спосіб визначений судом, ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та дотриманні норм процесуального права, а тому оскаржуване рішення суду є законними та обґрунтованими і скасуванню не підлягає.
Керуючись статтями 308, 311, 315-316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ради адвокатів Львівської області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	В. С. Затолочний