ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 травня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 340/3469/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач),  суддів:  Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А.,  розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.11.2021 року в адміністративній справі №340/3469/21 (суддя у 1 інстанції Казанчук Г.П.) за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якій просив: 
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області при проведенні ОСОБА_1   перерахунку пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 22.01.2021 року №314/1 із застосуванням обмеження розміру пенсії максимальним розміром;
  - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1    відповідно до ст.ст.51,  63 Закону №2262-ХІІ  на підставі довідки Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 22.01.2021 року №314/1, без обмеження пенсії максимальним розміром, та здійснити виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.11.2021 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 при проведенні перерахунку пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 22.01.2021 року №314/1. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію без обмеження її максимальним розміром з 01.04.2019 року на підставі довідки Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 22.01.2021 року №314/1, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи,    неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову у задоволені позову. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачем було пропущено строк звернення із позовними вимогами, а позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах норм чинного законодавства. Зазначено, що згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року №911-VIII дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016 року. Отже є обґрунтованим розповсюдження положень даного нормативно-правового акту на пенсійну виплату позивача. 
В відзиві на апеляційну скаргу, позивач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін. 
Справа судом розглянута    в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 року у справі №340/1056/21 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1    на підставі довідки Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 22.01.2021 року №314/1 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1  на підставі довідки Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 22.01.2021 року №314/1 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
На підставі рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 року та додаткового рішення від 30.04.2021 року у справі №340/1056/21 позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.04.2019 року з урахуванням довідки від 22.01.2021 року №314/1 виданої Кіровоградським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.
Разом з тим під час перерахунку пенсії, з урахуванням максимального розміру пенсії, фактична сума пенсії до виплати склала 17690,00 грн.
В подальшому позивач звернувся до відповідача із заявою від 07.06.2021 року в якій просив здійснити йому перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром на виконання рішення суду та на підставі довідки про розмір його грошового забезпечення із зазначенням додаткових видів грошового забезпечення.
За результатом розгляду заяви відповідач надав позивачу лист-відповідь від 18.06.2021 року №3828-3910/О-03/8-1100/21, у якій повідомив, що правові підстави для перерахунку пенсії відсутні, оскільки обмеження максимального розміру пенсії передбачено  Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VІ, нормами якого зокрема визначено, що максимальний розмір пенсії призначеної (перерахованої) відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Також відповідач зазначив, що додатковим рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.04.2021 року по справі 340/1056/210, позивачу відмовлено в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання пенсійного органу здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії відповідно до ст. ст.51,  63 Закону №2262-ХІІ  на підставі довідки Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 22.01.2021 №314/1 без обмеження пенсії максимальним розміром.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.
Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII  є спеціальний законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 № 107-VI  внесено зміни до  Закону від 09.04.1992 № 2262-XII, а саме доповнено статтю 43 новою частиною сьомою, згідно якої максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього  Закону  (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої  статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно  Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI, внесено зміни до  Закону від 09.04.1992 № 2262-XII, на підставі  Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII, а саме частину 7 статті 43, яку викладено в наступній редакції «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність» та доповнено реченням такого змісту «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».
Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016  визнано такими, що не відповідають  Конституції України  (є неконституційними), положення  Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"  зі змінами, а саме: частини 7 статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.
Відповідно до пункту 2 резолютивної частини  рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року  положення частини 7  статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня  ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.
Згідно з частини 2  статті 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність (абз. 6 пункт 4 Рішення Конституційного Суду України у Справі № 1-31/2000 про порядок виконання рішень Конституційного Суду України).
Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2000 року (вказана вище Справа № 1-31/2000 про порядок виконання рішень Конституційного Суду України), рішення Конституційного Суду України мають пряму дію і для набрання чинності не потребують підтверджень з боку будь-яких органів державної влади.
Отже, правовим наслідком прийняття  Конституційним Судом України Рішення від 20 грудня 2016 у справі № 7-рп/2016, є втрата чинності із 20 грудня 2016 року норм частини 7 статті 43 в  Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Це, у свою чергу, виключає можливість законодавчого органу України вносити зміни у норму, яка визнана неконституційною, оскільки після визнання неконституційною часини 7  статті 43 Закону від 09.04.1992 №2262-XII, така норма вважається «відсутньою» у тексті Закону.
Згідно  Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII, передбачено, що відповідно до Прикінцевих положень  цього Закону, він набрав чинності з 1 січня 2017 року, у частині 7  статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"  слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".
Так, у  рішенні Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016  окремим пунктом Конституційний Суд зазначив: « 2.3. Конституційний Суд України, керуючись частиною третьою  статті 61 Закону України "Про Конституційний Суд України", вважає, що з підстав, наведених у цьому Рішенні, підлягають визнанню такими, що не відповідають  статті 17 Конституції України,  положення першого речення частини сьомої статті 43  Закону №2262, згідно з якими "максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".
Разом з тим, буквальне розуміння змін, внесених  Законом України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України"  з урахуванням  рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, дозволяє стверджувати, що у  Законі від 09.04.1992 № 2262-XII  була відсутньою норма частини 7 статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.
Тобто, вказане означає, що починаючи із 2017 року  стаття 43 Закону від 09.04.1992 №2262-XII  не передбачала положення про обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами. Отже, внесені  Законом України від 06 грудня 2016 року №1774 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України"  до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії - "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року"), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Такий висновок узгоджується з позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17, від 31 січня 2019 року у справі № 638/6363/17 та від 12 березня 2019 року у справі № 522/3049/17.
Відтак, аргументи відповідача про існування законних підстав для обмеження пенсії позивачу є безпідставними та не узгоджуються із нормативним регулюванням спірних правовідносин, про що вірно зазначив суд першої інстанції.
Посилання відповідача, на те, що додатковим рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.04.2021  року у справі №340/1056/21 позивачу відмовлено в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання пенсійного органу здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії відповідно до ст. ст.51,  63 Закону №2262-ХІІ  на підставі довідки Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 22.01.2021 року №314/1 без обмеження пенсії максимальним розміром, є необґрунтованими. Кіровоградський окружний адміністративний суд у додатковому рішенні від 30.04.2021 року у справі №340/1056/21 відмовив позивачу в задоволенні вказаної вище позовної вимоги у зв`язку з її передчасністю, оскільки, як встановлено судом у справі №340/1056/21, відповідач заперечував саме право позивача на перерахунок пенсії по новій довідці.
Отже, заявлена позивачем позовна вимога про визнання протиправними дій відповідача щодо обмеження розміру пенсії її максимальним розміром підлягає задоволенню.
Щодо посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду, слід зазначити наступне.
Згідно з частиною третьою статті 51 Закону України  Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"  перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Аналіз даної статті дає підстави дійти до висновку, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з не проведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.
Тобто у разі порушення органом Пенсійного фонду України законодавства про пенсійне забезпечення, не слід застосовувати шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений частиною другою  статті 122 КАС України, оскільки застосування    зазначеного строку матиме наслідком неможливість реалізувати передбачене  Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб"  право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час без обмеження строку у визначеному законодавством розмірі.
Зазначена права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.03.2019 у справі №806/1952/18 (адміністративне провадження №К/9901/66396/18).
Позиція щодо необхідності відновлення рішенням суду порушених прав особи на перерахунок та виплату належної пенсії з дати порушення такого права міститься і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №676/1557/16-2.
З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.11.2021 року в адміністративній справі №340/3469/21- залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.11.2021 року в адміністративній справі №340/3469/21 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.    

Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва