Номер провадження: 22-ц/813/4721/22 
Справа № 502/1083/20
Головуючий у першій інстанції Маслеников О. А.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.06.2022 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Таварткіладзе О.М.,
суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,
за участю секретаря судового засідання: Хухрова С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Фоміна Андрія Ігоровича на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 30 серпня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання квартири об`єктом права спільної сумісної власності та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, -

                                         В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області до ОСОБА_1 з позовом, який в подальшому уточнювала, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності та поділ майна.
Позов мотивований тим, що у 2007 році позивач познайомилась з відповідачем та між ними склались близькі стосунки. У вересні 2007 року вони почали проживати разом за адресою: АДРЕСА_1 . Понад два роки сторони проживали спільно, як одна сім`я, вели спільне господарство, поділили між собою обов`язки, піклувались один про одного. В цей період позивач завагітніла та вже перебуваючи на восьмому місяці вагітності, а саме 04.12.2009 року між сторонами був зареєстрований шлюб. У 2020 році відносини між сторонами зіпсувались, спільне проживання стало неможливим та позивачем 02.07.2020 року до Кілійського районного суду Одеської області було подано позовну заяву про розірвання шлюбу. Однак, сторони не досягли згоди щодо набутого майна, а тому позивач була змушена звертатись до суду за захистом своїх прав. За період проживання однією сім`єю без укладення шлюбу, 02.02.2009 року, за спільні кошти, як зазначає позивач, сторонами була придбана квартира АДРЕСА_2 , яка зареєстрована на відповідача, приблизна ринкова вартість якої становить 100 000 грн, куди вони переїхали після її придбання. Встановлення факту проживання однією сім`єю, необхідно позивачу для визнання права спільної сумісної власності на вищезазначене майно. Крім того, позивач вказала, що на праві спільної сумісної власності подружжя сторонам належить й інше майно. Як зазначила позивач, вартість набутого у шлюбі майна за середніми розрахунками складає 1 554 997 гривень. 
Спільна донька сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилась проживати з позивачем, відповідач після розірвання шлюбу від участі у вихованні та утриманні дитини самоусунувся, аліменти не сплачує, а тому позивач вважала за доцільне збільшити частку майна дружини до 2/3 частин.
Оскільки відповідач у добровільному порядку відмовився поділити спільне майно, позивач була вимушена звернутися до суду з позовними вимогами про розподіл майна подружжя. 
Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 30 серпня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. 
Визнано в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності за кожним по 1/2 частки зареєстрованого за ОСОБА_1 за реєстраційним номером майна 38221375 садового будинку загальною площею 46,7 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . 
Визнано в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності за кожним по 1/2 частки на велику рогату худобу, а саме, зареєстровану за ОСОБА_1 в Реєстрі тварин:
-Телицю, кличка «Снєжка», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_1 ;
-Телицю, кличка «Буренка», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_2 ;
-Телицю, кличка «Лайма», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_3 ;
-Телицю, кличка «Майка», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_4 ;
-Бичка, кличка «Паша», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_5 ;
-Телицю, кличка «Козочка», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_6 ;
-Телицю, кличка «Ластівка», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_7 ;
-Телицю, кличка «Хрещена», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_8 ;
-Телицю, кличка «Юля», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_9 ;
-Телицю, кличка «Чернуха», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_10 ;
-Телицю, кличка «Рітка», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_11 ;
-Телицю, кличка «Луна», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_12 ;
-Корову, кличка «Ленка», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_13 ;
-Корову, кличка «Поля», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_14 ;
-Телицю, кличка «Марта», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_15 ;
-Корову, кличка «Різдвянка», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_16 ;
-Корову, кличка «Январка», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_17 ;
-Телицю, кличка «Октябріна», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_18 ;
-Корову, кличка «Февралька», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_19 ;
-Телицю, кличка «Берізка», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_20 ;
-Корову, кличка «Лінда», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_21 ;
-Телицю, кличка «Надія», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_22 ;
-Корову, кличка «Мальва», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_23 ;
-Телицю, кличка «Діва», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_24 ;
-Корову, кличка «Гордая», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_25 ;
-Бичка, кличка «Юлій», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_26 .
Визнано в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності за кожним по 1/2 частки на транспортний засіб «MERCEDES-BENZ SPRINTER 312D», 1999 року випуску, н/з НОМЕР_27 , об`єм двигуна 2874 (см. куб.), зареєстрований 29.02.2012 р. на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В іншій частині позовних вимог – відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 - 2000 гривень судового збору.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Фомін Андрій Ігорович подав апеляційну скаргу, в якій просить частково скасувати рішення Кілійського районного суду Одеської області від 30 серпня 2021 року – в частині поділу садового будинку та великої рогатої худоби та визнання за кожним із подружжя права власності на Ѕ ідеальну частину даного майна та в цій частині постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.
Тобто рішення суду оскаржується лише у наведеній вище частині. В інший частині рішення суду сторонами та іншими особами не оскаржено і тому в апеляційному порядку не переглядається.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення на таких підставах.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. 
Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам відповідає. 
Задовольняючи позов ОСОБА_2 частково, визнаючи в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності за кожним по 1/2 частки зареєстрованого за ОСОБА_1 за реєстраційним номером майна 38221375 садового будинку загальною площею 46,7 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_3 та право власності за кожним по 1/2 частки на велику рогату худобу, а саме, зареєстровану за ОСОБА_1 в Реєстрі тварин відповідно до наведеного у позові переліку тварин, суд першої інстанції виходив з доведеності набуття даного майна у шлюбі, а тому вказане майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності та підлягає поділу.
Такий висновок районного суду відповідає встановленим у справі обставинам та заснований на законодавстві.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, що:
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_28 , виданого 06.11.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 155 від 06.11.2008 року /а. с. 55/.
Шлюб ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований 04.12.2009 року виконкомом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_29 , виданим 04.12.2009 року, актовий запис № 51 від 04.12.2009 року /а. с. 12/.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_30 , виданого 11.01.2010 року виконкомом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Вилкове Кілійського району Одеської області, батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис № 02 від 11.01.2010 року /а. с. 11/.
Відповідно до повідомлення Територіального сервісного центру 5144 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України в Одеській області встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано 29.02.2012 року транспортний засіб марки «Mercedes – Benz Sprinter 312D», 1999 року випуску, об`єм двигуна 2874 см.куб., на підставі довідки – рахунку серії КІМ № 361753 від 08.08.2011 року /а. с. 10/.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 213405887 від 22.06.2020 року встановлено, що ОСОБА_1 належить наступне майно:
-будівля, бар – магазину, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;
-земельна ділянка площею 0,0425 га, кадастровий номер: 5122310300:02:005:0230;
-квартира АДРЕСА_2 ;
-садовий будинок по АДРЕСА_3 ;
-гараж, гаражний бокс в гаражному кооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів ГБК «Схід», за адресою: АДРЕСА_5 ;
- відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 29.11.2012 року по справі № 1513/3362/12, визнано дійсним договір купівлі – продажу садового будинку, укладений 16.08.2011 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , укладений 16.08.2011 року; визнано за ОСОБА_1 право власності на садовий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_3 на земельній ділянці площею 2000, 00 кв. м. /а с. 18-20/.
Згідно повідомлення Морської адміністрації Державної служби Морського та річкового транспорту України за вих. № 5386/03/05-20 від 11.09.2020 року встановлено, що:
- в Судновій книзі України від 12.06.2007 року зареєстровано самохідно-моторне, прогулянкове судно «Крим», рік побудови – 1979, присвоєний реєстраційний номер «ВИЛ-0105-К», двигун «Yamaha» № б/н, потужність 30 к.с., власник – ОСОБА_1 ;
- в Судновій книзі України від 23.03.2009 року зареєстровано самохідно-моторне прогулянкове судно «Казанка – 2М», рік побудови – 1975, присвоєний реєстраційний номер «ВИЛ-0298-К», двигун «YAMAHA» № б/н, потужність 40 к.с., власник – ОСОБА_1 ;
- в Судновій книзі України від 20.04.2017 року зареєстровано риболовне судно «Крим», рік побудови – 1986, присвоєний реєстраційний номер «ЯОД-2521», власник – ОСОБА_1 ;
- в Судновій книзі України від 28.03.2017 року, зареєстровано риболовне судно «Прогрес – 4», рік побудови – 1986, присвоєний реєстраційний номер «ЯОД -2521», власник – ОСОБА_1 ;
- в Судновій книзі України від 24.11.1999 року, зареєстровано самохідно-моторне, прогулянкове судно «Крим», рік побудови – 1977, присвоєний реєстраційний номер «УОВ -0030-К», двигун «Вихор» № б/н, потужність 30 к.с., власник – ОСОБА_1 /а. с. 97/.
Відповідно до повідомлення Кілійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області за вих. № 44/2-20 від 09.11.2020 року встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно є власником мисливської гладко ствольної зброї ІЖ27М, 12 кал., № НОМЕР_31 , який є власником вказаної зброї з 2008 року, дозвіл № НОМЕР_32 , виданий Кілійським ВП строком до 28.10.2023 року /а. с. 99/.
Відповідно до довідки за вих. № 41-29-42 від 10.02.2021 року, виданої начальником Кілійського РВ ДВС ПМУМЮ (м. Одеса) встановлено, що на примусовому виконанні у Кілійському районному відділі державної виконавчої служби ПМУМЮ (м. Одеса) перебуває виконавчий лист № 502/1085/20 від 22.12.2020 року, що видав Кілійським районний суд Одеської області про стягнення на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.07.2020 року до повноліття дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Аліменти сплачуються щомісячно, боргу по аліментам на 01.02.2021 року немає /а. с. 150/.
Згідно з витягом з реєстру наявності ідентифікованих і зареєстрованих тварин в Реєстрі тварин від 05.01.2021 року, встановлено, що за ОСОБА_1 зареєстровано 26 тварин великої рогатої худоби, а саме:
-Телиця, кличка «Снєжка», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_1 ;
-Телиця, кличка «Буренка», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_2 ;
-Телиця, кличка «Лайма», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_3 ;
-Телиця, кличка «Майка», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_4 ;
-Бичок, кличка «Паша», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_5 ;
-Телиця, кличка «Козочка», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_6 ;
-Телиця, кличка «Ластівка», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_7 ;
-Телиця, кличка «Хрещена», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_8 ;
-Телиця, кличка «Юля», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_9 ;
-Телиця, кличка «Чернуха», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_10 ;
-Телиця, кличка «Рітка», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_11 ;
-Телиця, кличка «Луна», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_12 ;
-Корова, кличка «Ленка», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_13 ;
-Корова, кличка «Поля», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_14 ;
-Телиця, кличка «Марта», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_15 ;
-Корова, кличка «Різдвянка», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_16 ;
-Корова, кличка «Январка», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_17 ;
-Телиця, кличка «Октябріна», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_18 ;
-Корова, кличка «Февралька», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_19 ;
-Телиця, кличка «Берізка», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_20 ;
-Корова, кличка «Лінда», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_21 ;
-Телиця, кличка «Надія», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_22 ;
-Корова, кличка «Мальва», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_23 ;
-Телиця, кличка «Діва», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_24 ;
-Корова, кличка «Гордая», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_25 ;
-Бичок, кличка «Юлій», ідентифікаційний номер тварини НОМЕР_26 /а. с. 135/.
Колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно з частиною першою статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Частиною першою статті 190 ЦК України визначено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. 
Відповідно до частини третьої статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Частиною четвертою статті 65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
Отже, відповідно до статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Встановивши, що садовий будинок, а також велика рогата худоба у кількості голів відповідно до переліку наведеному у поданій позовній заяві придбані під час спільного проживання сторін у зареєстрованому шлюбі, суд першої інстанції набув обґрунтованого висновку, що дане майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності та воно підлягає поділу у рівних частках.
Доводи апеляційної скарги, що садовий будинок був самочинно реконструйований і тому не підлягає поділу, а також, що суд врахував положення ст. 364 ЦК України щодо виділу частки в натурі та не вирішив питання про можливість отримання позивачем грошової компенсації вартості частки є неспроможними, оскільки позивач не заявляла вимог про виділ частки в натурі в порядку ст. 364 ЦК України та про стягнення з відповідача на свою користь грошової компенсації вартості належної їй частки у садовому будинку. Даний садовий будинок зареєстрований за відповідачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і тому визнання за позивачем права власності на ідеальну частину (Ѕ частину) садового будинку без поділу в натурі узгоджується з заявленими позивачем вимогами, відповідає встановленим у справі обставинам та засновано на законі. В свою чергу апелянт не довів належними доказами, що вирішуючи питання про поділ даного нерухомого майна в ідеальних частках, суд тим самим здійснив поділ самочинного будівництва. 
Здійснюючи між сторонами поділ в ідеальних частках порівну великої рогатої худоби, набутої ними у зареєстрованому шлюбі, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги заперечення відповідача, що вказаної худоби на момент розгляду справи не існує, з огляду на відсутність даних у Єдиному державному реєстрі тварин щодо їх смерті, що свідчить про те, що відповідач такі відомості відповідно до ст. 5 Закону України «Про ідентифікацію та реєстрацію тварин» та Положення про Єдиний державний реєстр тварин - адміністратору Реєстру тварин не надавав.
Доводи апеляційної скарги висновок районного суду в цій частині не спростовують, фактично дублюють ті заперечення на позов, які подані відповідачем під час розгляду справи в районному суді і які належним чином оцінювалися судом першої інстанції.
Таким чином доводи апеляційної скарги зведені лише до незгоди з висновком райсуду без наведення будь-яких обставин, які б ставили під сумнів набутий судом висновок або свідчили б про невірну оцінку судом доказів, які надані сторонами та невірне застосування законодавства, яке регулює спірні правовідносини. 
У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Зазначений Висновок також звертає увагу на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Так, у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунт овувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).
Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи, які є підставою для скасування рішення, не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Фоміна Андрія Ігоровича - залишити без задоволення.
Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 30 серпня 2021 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений: 27.06.2022 року.

Головуючий                  О.М. Таварткіладзе

Судді:                 А.П. Заїкін

                                                                       С.О. Погорєлова