Справа № 161/7482/22  Провадження №33/802/386/22 	Головуючий у 1 інстанції:Кирилюк В. Ф. 	
Категорія: ч. 5 ст. 122 КУпАП 	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2022 року                                                                         місто Луцьк
 Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря – Білоуса І.Л., захисника - адвоката Рущака В.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника Рущака В.М. в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої, на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 червня 2022 року, 

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1445 грн. 
В дохід держави із ОСОБА_1 стягнуто 496,20 грн. судового збору.
Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 09.06.2022 о 10:56год. у м. Луцьку по вул. Гулака Артемовського, 17, керуючи автомобілем Nissan Micra, НОМЕР_1 , на смузі якої була перешкода у вигляді інших припаркованих автомобілів, не надала перевагу в русі автомобілю BMW x5 НОМЕР_2 , водій якого рухався в зустрічному напрямку в своїм смузі, чим створила аварійну обстановку та примусила водія BMW x5 НОМЕР_2 , різко змінити швидкість та напрям руху. Такі дії кваліфіковані поліцейським, як порушення п.13.4 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.5 ст.122 КУпАП.
У поданій апеляційній скарзі захисник, вважає вищевказану постанову судді незаконною. Вказує про те, що ОСОБА_1 Правил дорожнього руху не порушувала, їх порушив ОСОБА_2 , і відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Суд безпідставно інкримінував порушення нею п.10.1 ПДР, а протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначені свідки ДТП. Зі схеми ДТП вбачається, що ширина дороги 8 метрів, тому зіткнення з вини ОСОБА_1 не могло відбутись. Посилаючись на такі обставини, просить оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Рущака В.М., який скаргу підтримав із наведених у ній підстав та просив задовольнити, приходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.
За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП за обставин викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом. 
       Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №336375 від 09.06.2022 вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.13.4 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.5 ст.122 КУпАП.
       Пунктом 13.4 ПДР передбачено, що якщо зустрічний роз`їзд утруднений, водій, на смузі руху якого є перешкода чи габарити транспортного засобу, яким він керує, заважають зустрічному руху, повинен дати дорогу.
За змістом ч.5 ст.122 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.
З аналізу вищенаведених норм ПДР України та КУпАП вбачається, що відповідальність за ч.5 ст.122 КУпАП може настати лише для учасника дорожнього руху, який порушив Правила дорожнього руху і внаслідок цього спричинив створення аварійної обстановки.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується за ч.5 ст.122 КУпАП не визнає, оскільки вважає, що вона ПДР України не порушувала внаслідок чого було створено аварійну обстановку іншому учаснику дорожнього руху .
Проте, такі її доводи, а також доводи про відсутність в діях складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, до уваги не приймаються з огляду на наступне.
Доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, стверджується належним чином дослідженими судом доказами, яким надана вірна юридична оцінка, а саме: протоколом по адміністративне правопорушення; письмовими поясненнями ОСОБА_1 (в частині визнання факту виконання об`їзду), ОСОБА_2 .
Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення доводиться схемою ДТП, з якої чітко вбачається, що вона виконувала об`їзд перешкоди на її смузі руху, тобто повинна була виконати приписи п.13.4 ПДР, а саме у зв`язку із утрудненим зустрічним роз`їздом та наявності перешкоди саме на її смузі для руху, повинна була дати дорогу автомобілю, що рухався по вільній від перешкод смузі.
Однак, ОСОБА_1 цього не зробила, а саме не дала дорогу водію автомобіля BMW x5 НОМЕР_2 , який рухався по свої смузі руху, що була вільна.
       Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи. 
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, а саме - у порушенні ПДР України, що призвело до створення аварійної обстановки, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою. 
Твердження апелянта про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 266 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено свідків, не ґрунтується на вимогах закону. 
А доводи апеляційної скарги щодо посилання суду на порушення ОСОБА_1 п. 10.1 ПДР, не є безумовною підставною, яка свідчить про необґрунтованість прийнятого судом рішення. 
Викладені в апеляційній скарзі доводи захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу суду, оскільки повністю спростовуються вищевикладеним, а матеріали справи містять докази, які підтверджують порушення нею Правил дорожнього руху України та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП.
Таким чином, вищенаведені та усі інші твердження апелянта, які викладені в апеляційній скарзі, не спростовують вищенаведених висновків суду першої інстанції, а зводяться до суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і, на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення шляхом закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
А тому, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності та постановив обґрунтоване та законне судове рішення про визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП.
Зважаючи на вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову судді, - без змін.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КУпАП, 

                                       П О С Т А Н О В И В

       Апеляційну скаргу захисника Рущака В.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 червня 2022 року щодо неї, - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського
апеляційного суду                                                                                          О.М. Клок