Київський апеляційний суд

 

П О С Т А Н О В А
 
І м е н е м     У к р а ї н и

22 березня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_1 - особи, щодо якої винесено постанову, захисника Хміля В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця            м. Києва, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,  РНОКПП НОМЕР_1 ,
на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 8 грудня                2020 року,
 
у с т а н о в и в :
 
Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2020 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600  неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Як встановив суд, з посиланням на протокол про адміністративне правопорушення, 12 вересня 2020 року о 01 годині 10 хвилин ОСОБА_1 на вул. Коперніка, 2 в м. Києві керував автомобілем "Volkswagen Touаreg" д/н НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 "а" Правил дорожнього руху (далі - ПДР).
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що 11 вересня 2020 року відпочивав у ресторані за адресою: м. Київ, вул. Коперніка, 10, після закриття закладу разом з ОСОБА_2 знаходився поблизу та очікував дружину, яка повинна була приїхати на таксі і забрати його. 12 вересня 2020 року близько 00 годин 10 хвилин під`їхав патрульний автомобіль, поліцейський крикнув йому стояти, підійшов запитав, кому належить автомобіль "Volkswagen Touаreg", на що він відповів, що йому. Після цього поліцейський заломив йому руки, поклав на асфальт, одягнув кайданки і запитав, чи буде він проходити огляд на стан сп`яніння із застосуванням приладу "Drager". На це він заперечив, питав, чому повинен проходити огляд і на якій підставі його затримали. В подальшому поліцейський покликав двох невідомих осіб, запитав ще раз про огляд, на що він відмовився, а згодом його повезли в заклад охорони здоров`я, де він пройшов огляд, і щодо нього було складено протокол, який він підписав, не читаючи. Свідками цих подій були ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , який прогулювався з собакою, та ОСОБА_4 .
Що стосується доказів, які суд поклав в основу висновку про його винуватість, то всупереч вимогам п.4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, свідки під час огляду були відсутні. Поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про причини зупинки транспортного засобу, перелік яких визначено в ст.35 Закону України "Про національну поліцію". Разом з тим, поліцейський, який склав протокол, його не зупиняв, від керування транспортним засобом, як це передбачено ст.266 КУпАП, не відсторонював. А тому, на думку ОСОБА_1 , протокол складений з порушенням вимог закону. 
Звертає увагу, що свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , пояснення яких заслухав суд, повідомили, що за кермом ОСОБА_1 не бачили. Долучений до протоколу запис портативного відеореєстратора поліцейського також не містить даних про рух автомобіля та його зупинку. Він пояснював суду, що не повідомляв, що не керував автомобілем, оскільки навіть не знав, за що був затриманий.  
З огляду на викладене, посилаючись на положення ст.62 Конституції України, просить постанову судді скасувати.
Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови, пропуск якого ОСОБА_1 мотивує тим, що у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді копію судового рішення було отримано 13.01.2021.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 і захисника Хміля В.М., які підтримали апеляційну скаргу, клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження і просили їх задовольнити, опитавши свідка, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.  
Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційна скарга подана 22.01.2021, тобто з пропуском встановленого законом строку. Даних про дату отримання ОСОБА_1 копії постанови справа не містить. Зважаючи на те, що постанова оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень лише 06.01.2021, підстав ставити під сумнів твердження про отримання копії 13.01.2021 немає, і, оскільки складання апеляційної скарги потребує ознайомлення зі змістом оскарженого рішення, строк оскарження пропущений з поважних причин і підлягає поновленню. 
Доводи ОСОБА_1 про недотримання поліцейськими вимог п.4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, згідно з яким огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства, є безпідставними, оскільки його огляд проводився лікарем у закладі охорони здоров`я, що не потребує присутності двох свідків. 
Всупереч доводам апеляційної скарги протокол про адміністративне правопорушення за процесуальною формою відповідає вимогам ст.256 КУпАП.
Разом з тим, відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно і об`єктивно в їх сукупності. 
При цьому суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.  
Цих вимог закону суддею місцевого суду під час розгляду справи та при винесенні постанови дотримано.
Зазначаючи про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується даними у протоколі про адміністративне правопорушення, висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, записі портативного реєстратора поліцейського, суд дійшов висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки не підтверджуються цими доказами. 
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 12 вересня                2020 року о 01 годині 10 хвилин ОСОБА_1 на вул. Коперніка, 2 в м. Києві керував автомобілем "Volkswagen Touаreg" д/н НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 "а" ПДР, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).
Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеному лікарем КМНКЛ "Соціотерапія", станом на 01 годину 32 хвилини 12.09.2020 ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.3). 
Також у справі міститься запис портативного відеореєстратора поліцейського, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу "Drager" та його огляд у закладі охорони здоров`я (а.с.4). 
Відкидаючи пояснення ОСОБА_1 , який заперечив факт керування транспортним засобом і повідомив, що стояв у провулку, пояснення свідка ОСОБА_4 , який бачив лише, як поліцейські посадили ОСОБА_1 в патрульний автомобіль, пояснення свідка ОСОБА_3 , який гуляв з собакою на вул. Коперніка, бачив, як ОСОБА_1 з кимось стояв біля гаража "Парус", а потім приїхали поліцейські і затримали його, суд у постанові зазначив, що з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не повідомляв про те, що він не керував транспортним засобом. 
У судовому засіданні апеляційного суду, даючи пояснення на підтримку апеляційної скарги, ОСОБА_1 повідомив такі ж дані про обставини його затримання та огляду, що містяться в апеляційній скарзі.
Свідок ОСОБА_2 , клопотання про заслуховування пояснень якого ОСОБА_1 заявляв у суді першої інстанції, в апеляційному суді пояснив, що того вечора відпочивав з ОСОБА_1 в ресторані "Парус". Коли заклад зачинився, вони вийшли на вулицю, ОСОБА_1 сказав, що зараз приїде його дружина, забере їх і його підвезуть додому. В цей момент під`їхав патрульний автомобіль, поліцейський запитав, чий автомобіль, на що ОСОБА_1 відповів, що його, після чого його поклали на землю, одягли кайданки, посадили в патрульний автомобіль і кудись відвезли. Наступного дня ОСОБА_1 зателефонував і сказав, що зі слів поліції, він нібито п`яний керував автомобілем.
Із запису портативного відеореєстратора поліцейського вбачається, що він починається з того, як поліцейський пропонує ОСОБА_1 , який знаходиться на задньому сидінні патрульного автомобіля, вийти, і пропонує йому пройти огляд з використанням газоаналізатора "Drager", на що ОСОБА_1 , на руках якого є кайданки, відмовляється. 
З метою перевірки доводів апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції викликався як свідок працівник поліції ОСОБА_5 , який склав протокол про адміністративне правопорушення та оформлював матеріали справи. Однак свідок в судове засідання не з`явився і не повідомив про поважні причини неявки.
Згідно з п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відповідно до визначення термінів у п.1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Оцінюючи наявні в справі докази, в тому числі досліджені апеляційним судом, слід зауважити, що ними беззаперечно доведено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, що ним і не заперечується, однак вони не є достатніми для того, щоб підтвердити, що він керував транспортним засобом. 
Крім того, у відповідності з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.
Незастосування поліцейськими цього заходу забезпечення провадження у справі про адміністративні правопорушення у сукупності з встановленими апеляційним судом обставинами свідчить про відсутність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з ч.2 ст.255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення,визначених статтею 255 цього Кодексу.
Оскільки під час розгляду справи в апеляційному суді  встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення відсутні, а згідно з ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
 
п о с т а н о в и в :
 
Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 8 грудня 2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 8 грудня 2020 року, якою на  ОСОБА_1  накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду                                                                                       Т.М. Тютюн