Ухвала        
13 червня 2022 року
м. Київ
справа № 201/10282/20
провадження № 61-2366ск22
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Коломієць Г. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради про визнання факту надання послуг з теплопостачання неналежної якості, відшкодування матеріальної і моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду 
м. Дніпропетровська від 26 січня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради (далі - КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради), в якому просив суд: визнати факт надання послуг неналежної якості з виробництва і постачання теплової енергії відповідачем, який призвів до затоплення квартири АДРЕСА_1 ; стягнути матеріальну шкоду, завдану майну і приміщенню через неякісне надання послуг і залиття квартири в розмірі 20 000,00 грн; стягнути моральну шкоду, завдану порушенням прав споживача, що призвів до пошкодження майна, у розмірі 1 000 000,00 грн.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2021 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради про визнання факту надання послуг з теплопостачання неналежної якості, відшкодування матеріальної і моральної шкоди, відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
10 лютого 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року (надійшла до суду 14 лютого 2022 року), у якій він просив скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано: викласти касаційну скаргу державною мовою; надати обґрунтоване клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги та надати докази поважності пропуску строку подачі касаційної скарги; надати уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання. 
13 червня 2022 року на адресу Верховного Суду надійшла заява про відвід судді Коломієць Г. В., копія конверта та трекінгу про отримання копії постанови Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року та касаційна скарга. 
Заявник висловлює сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Верховного Суду Коломієць Г. В., оскільки, на його думку, суд безпідставно залишив без руху його касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року.
Заяву про відвід ОСОБА_1 мотивує тим, що суддя Коломієць Г. В. своєю ухвалою від 17 лютого 2022 року про залишення касаційної скарги без руху обмежує йому доступ до правосуддя. Зазначає, що вимога про викладення касаційної скарги державною мовою порушує його конституційне право на вільне використання російської мови. 
Заява ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Коломієць Г. В. передана судді-доповідачу 13 червня 2022 року.
Верховний Суд дійшов висновку про повернення заяви про відвід у зв`язку      з тим, що заява не відповідає вимогам статті 9 ЦПК України, оскільки викладена не державною мовою.  
Відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.
Аналогічна норма міститься в частині першій статті 12 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якої судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.
Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.
У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа 
№ 10-рп/99) у справі за конституційними поданнями 51 народного депутата України про офіційне тлумачення положень статті 10 Конституції України щодо застосування державної мови органами державної влади, органами місцевого самоврядування та використання її у навчальному процесі 
в навчальних закладах України (справа про застосування української мови) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).
Частинами першою, третьою статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» встановлено, що у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів».
Відповідно до частини четвертої статті 9 ЦПК України учасники судового процесу,  які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.
З огляду на зазначене, заява про відвід повинна бути викладена державною (українською) мовою.
Заявник не позбавлений права звернутися до перекладача з метою приведення заяви у відповідність до вимог закону.
Згідно з частиною третьою статті 182 ЦПК України заяви, клопотання 
і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.
Відповідно до частини четвертої стаття 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду. 
Керуючись Конституцією України, статтями 9, 182, 183 ЦПК України,  Законом України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», Законом України «Про судоустрій та статус суддів», Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Коломієць Г. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради про визнання факту надання послуг з теплопостачання неналежної якості, відшкодування матеріальної і моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду 
м. Дніпропетровська від 26 січня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року, повернути заявнику без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя:                                                                                                        Г. В. Коломієць