Ухвала
03 травня 2022 року
м. Київ
справа № 275/678/21
провадження № 61-3572ск22
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 29 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про стягнення моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про стягнення моральної шкоди у розмірі 1 500 000 грн.
Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 12 листопада 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 29 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 12 листопада 2021 року залишено без змін.
11 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Житомирського апеляційного суду від 29 грудня 2021 року.
Касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження.
Відповідно до положень частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 
394 цього Кодексу.
У клопотанні, яке містить касаційна скарга, ОСОБА_1 порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Житомирського апеляційного суду від 29 грудня 2021 року, з посиланням на те, що повний текст оскаржуваної постанови ним отримано 27 лютого 2022 року. У зв`язку з військовим станом, це призвело до відсутності роботи поштового зв`язку та відсутністю транспортного сполучення.  
На підтвердження наведеної обставини надано копію конверту Житомирського апеляційного суду адресованого ОСОБА_1 , а також надано копію довідки про те, щоОСОБА_1 задіяний в роті добровольчого формування Коростишівської територіальної громади з 06 березня 2022 року.  
Наведені заявником підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження постанови Житомирського апеляційного суду від 29 грудня 2021 року не дають достатніх підстав для визнання їх поважними з огляду на таке.
Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст постанови Житомирського апеляційного суду від 29 грудня 2021 року складено
30 грудня 2021 року, а оприлюднено 31 грудня 2021 року. 
Під час перевірки дати отримання ОСОБА_1 оскаржуваної постанови від 29 грудня 2021 року за трек-номером 1000813832589, встановлено, що згідно даних сайту «Укрпошта» поштове відправлення за указаним трек-номером вручено особисто 20 січня 2022 року, відтак останнім днем подання касаційної скарги, з урахуванням вихідних днів, є 21 лютого 2022 року.
Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року
№ 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Указу Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження воєнного стану в
Україні» запроваджено воєнний стан на території України.
Таким чином, строк на касаційне оскарження сплив до запровадження воєнного стану на території України, і заявник не навів обґрунтувань того, що він був позбавлений можливості звернутися до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Житомирського апеляційного суду від 29 грудня 2021 року у період з 20 січня 2022 року до 21 лютого 2022 року.
Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений судом строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження будуть визнані судом неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
У зв`язку з наведеним вище, заявнику слід направити на адресу суду заяву про поновлення строку із наведення підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надати докази на підтвердження наведених обставин пропуску строку, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті
389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті
389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Процесуальний закон покладає на заявника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування конкретних норм матеріального та/або порушення норм процесуального права, яке допустили суди попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України, з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. 
Крім того, заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях.
Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (приписи частини першої статті 400 ЦПК України).
Касаційна скаргаОСОБА_1  не відповідає зазначеним вище вимогам закону.
Так, у касаційній скарзі заявник посилається як на підставу касаційного провадження на пункт 3 частини першої статті 411 ЦПК України та зазначає, що постанова Житомирського апеляційного суду від 29 грудня 2021 року та її копія не підписані складом суду.
Відповідно до Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України 20 серпня
2019 року № 814, копія судового рішення повинна відповідати оригіналу та може бути виготовлена шляхом роздруківки електронного примірника судового рішення, оригінал якого збережений в АСДС, який містить електронні підписи відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Копія судового рішення (документу) засвідчується відміткою «Згідно з оригіналом». Копія судового рішення, виготовлена апаратом суду, засвідчується відповідальною особою апарату суду та відповідною печаткою суду із зазначенням дати. На копії документа зазначається найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів і прізвища, дати засвідчення копії. Відмітка про засвідчення розміщується нижче реквізиту документа «Підпис». Копія документа скріплюється відповідною печаткою суду.
Посилання заявника на те, що постанова суду не підписана колегією суддів, не підтверджено доказами, а тому не може бути прийнято Верховним Судом, як підстава касаційного оскарження. 
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслати уточнену редакцію касаційної скарги, копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. 
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 
392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Житомирського апеляційного суду від 29 грудня 2021 року неповажними.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 29 грудня 2021 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                             Ю. В. Черняк