ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року 
м. Київ

справа №804/14432/13-а
адміністративне провадження № К/9901/444/20  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Юрченко В.П.,
суддів: Чумаченко Т.А.,  Васильєвої І.А., 
 
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року у справі №804/14432/13-а за позовом Публічного акціонерного товариства ДТЕК "Павлоградвугілля" до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Приватне акціонерне товариство «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» звернулось до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 21 жовтня 2013 року №000672500,  №000682500.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2013 року у позові відмовлено. 
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 5 червня 2014 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" задоволено, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2013 року скасовано, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 21 жовтня 2013 року №000672500 та №000682500. 
Постановою Верховного Суду від 13 червня 2019 року постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 5 червня 2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
За наслідками повторного перегляду справи постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року у справі №804/14432/13-а позов задоволено. 
Задовольняючи позов, суд апеляційної  інстанції виходив з того, що оскільки підставою винесення спірних податкових повідомлень-рішень про застосування додаткового штрафу в розмірі 25% від суми грошових зобов`язань стали порушення податкового законодавства встановлені під час перевірок позивача, за наслідками яких прийнято податкові повідомлення-рішення від 7 березня 2013 року №000052200, №000062200, які скасовані постановами Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2013 року та від 23 липня 2014 року, то і штрафні санкції, нараховані на ці зобов`язання також підлягають скасуванню. 
Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить його скасувати, а рішення першої інстанції залишити без змін.
У відзиві на касаційну скаргу позивач просить постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення. 
Верховний Суд, обговоривши доводи касаційної скарги, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з таких підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «ДТЕК» щодо питань підтвердження взаємовідносин з ТОВ «Укрінвест», ПП «Кіфа», ТОВ «Укртехпоставка», ПП «Тетіс»,  ПП «Компанія з утилізації тари та пакувальних матеріалів, збирання, заготівлі окремих видів відходів як вторинної сировини «Дніпроекономресурси», ТОВ «Інком Техніка», ПП «Спецпромтехніка», ПП «Славутич Сігма Н», з ФОП ОСОБА_1 .
За результатами перевірки складено акт від 18 лютого 2013 року № 98/22-0/00178353, за висновками якого контролюючим органом встановлено порушення пп. 7.4.1, 7.4.5. п. 7.4, пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 ЗУ «Про податок на додану вартість»;  п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України; п. 5.1, п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5, пп. 8.7.1 п. 8.7 ст. 8, пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, пп. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств».
За наслідками акту перевірки від 18 лютого 2013 року № 98/22-0/00178353 СДПІ по роботі з ВПП у м.Дніпропетровську ДПС винесено податкові повідомлення-рішення форми «Р»:
- №000052200, яким за порушення пп. 7.4.1, 7.4.5. п. 7.4, пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 ЗУ «Про податок на додану вартість», п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, згідно з пп. 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за основним платежем + 1 368 262 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 186 910,75 грн, що складає 25 % від суми основного платежу у відповідні періоди;
- №000062200, яким за порушення п. 5.1, п.5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст.5, пп. 8.7.1 п. 8.7 ст. 8, пп. 4.1.6 п.4.1 ст. 4, пп. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств», згідно з пп. 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств за основним платежем 661 157 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 165 289,26 грн, що складає 25 % від суми основного платежу у відповідні періоди.
У період з 15 квітня 2013 року по 29 травня 2013 року відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «ДТЕК» з питання дотримання вимог податкового законодавства України, правильності, повноти нарахування та сплати податків до бюджету при фінансово-господарських взаємовідносинах за період квітень, травень, червень, липень, серпень, жовтень, листопад, грудень 2011 року, січень-грудень 2012 року.
За результатами перевірки складено акт від 5 червня 2013 року № 395/22.3-00178353, за висновками якого контролюючим органом встановлено порушення: п. 33.1 ст.33, п. 198.2 п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201, п. 202.1 ст.202 Податкового кодексу України; положення наказу Міністерства фінансів України від 25.11.2011 № 1492 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість». 
За наслідками акту перевірки від 5 червня 2013 року №395/22.3-00178353 Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р»:
№ 000352200, яким за порушення п. 33.1 ст.33, п. 198.2 п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201, п. 202.1 ст. 202 Податкового кодексу України, згідно з пп. 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за основним платежем + 6148837,2 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 1059981,75 грн, що складає 25 % від суми основного платежу у відповідні періоди.
В аспекті заявлених вимог, Верховний Суд зазначає наступне.
Відповідно до пп. 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Згідно з п. 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Приписами п. 57.3 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Згідно  п. 57.4 статті 57 Податкового кодексу України, пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов`язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов`язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що за результатами оскарження у судовому порядку  податкових повідомлень-рішень від 7 березня 2013 року  №000052200 та №000062200, останні скасовані постановами Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2013 року та від 23 липня 2014 року, які набрали законної сили.  
Частиною 2 статті 14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що податкові повідомлення-рішення, якими визначено грошові зобов`язання, скасовані постановами Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2013 року та від 23 липня 2014 року, які набрали законної сили,  Верховний Суд погоджується з висновком апеляційної інстанції  про безпідставність прийняття відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень від 21 жовтня 2013 року №000672500 та №000682500 про визначення додаткових штрафних санкцій.
Відтак, доводи касаційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення, судом апеляційної інстанції було порушено норми матеріального права.
За правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Відповідно до частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України Суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції  всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності до норм матеріального права, прийнято обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для  справи. 
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року у справі №804/14432/13-а - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді	В.П. Юрченко Т.А. Чумаченко   І.А. Васильєва