УХВАЛА
02 червня 2022 року 
Київ
справа №160/16980/20
адміністративне провадження №К/990/13308/22
                                                                                            
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача -  Чумаченко   Т.А.,
суддів - Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області     на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2022 року в справі №160/16980/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області  про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
31 травня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Дніпропетровській області  на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2022 року в справі №160/16980/20.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року позов задоволено.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області  на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року залишено без руху, встановлено десятиденний строк із дня вручення її копії для усунення недоліку апеляційної скарги шляхом подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення із зазначенням інших поважних підстав для його поновлення.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2022 року відмовлено Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року з підстав відсутності доказів на підтвердження поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення.
Вирішуючи питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд встановив наступне.
Відповідно до частини четвертої     статті 330 КАС України     до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору. 
Скаржником до касаційної скарги документу про сплату судового збору не додано.
Водночас подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до закінчення воєнного стану в Україні.
Надаючи оцінку доводам, викладеним у клопотанні податкового органу, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з частиною першою статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Відповідно до статті 8 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Наведені положення закону дають підстави для висновку, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно із частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Разом з тим, із заявленого контролюючим органом клопотання убачається, що воно не відповідає вимогам встановлених статтею 8 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір».
Органи податкової служби є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.
Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.
З аналізу вищенаведених положень вбачається, що особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону  стосовно форми і змісту касаційної скарги,   зокрема, щодо оплати судового збору.
Однак, податковим органом не надано суду жодних доказів, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій, спрямованих на дотримання вимог процесуального закону  стосовно форми і змісту касаційної скарги, зокрема, доказів недостатнього фінансування з Державного бюджету України та неможливості сплати судового збору саме за подання цієї касаційної скарги.
Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981№ R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).
Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні вказаного клопотання про відстрочення сплати судового збору необхідно відмовити.
Згідно з підпунктом 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 листопада 2011 року № 3674-VI  за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу судовий збір становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 1 січня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2481,00 грн.
Таким чином, скаржнику слід усунути недолік касаційної скарги шляхом надіслання до суду платіжного доручення про сплату судового збору в сумі 2481,00 грн.
Отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102
Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783
Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)
Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007
Код           класифікації доходів бюджету           - 22030102
Найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055)
Символ звітності банку - 207
Призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Згідно з частиною другою     статті 332 КАС України     до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених     статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення     статті 169 цього Кодексу.
Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється із дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
З оскаржуваної ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2022 року встановлено, що її прийнято без повідомлення (виклику) учасників справи, повний текст якої складено цього ж дня.
За таких обставин останнім днем строку на її касаційне оскарження є 09 травня 2022 року (07-08 травня 2022 року - вихідні дні).
Касаційну скаргу подано 26 травня 2022 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.
У касаційній скарзі скаржник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження. 
Водночас відповідне обґрунтування щодо наявності поважних причин його пропуску відсутнє.
З урахуванням наведеного Суд не вбачає підстав визнавати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження.
Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, указані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
За правилами частини другої  статті 169 КАС України  в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин,  касаційна скарга підлягає залишенню без руху із установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом: сплати судового збору та  надіслання відповідних доказів на підтвердження його сплати; подання до суду касаційної інстанції заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення і надіслання відповідних доказів.
Керуючись статтями 133, 248, 329, 332 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області     про відстрочення сплати судового збору.
Визнати неповажними причини пропуску Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області строку на касаційне оскарження ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2022 року в справі №160/16980/20.
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області     на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2022 року в справі №160/16980/20 залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                   Т. А. Чумаченко 

                                                                                            І.А. Васильєва 

                                                                                                           В.П. Юрченко