ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року 
м. Київ

справа №620/1591/20
адміністративне провадження № К/9901/30924/20  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бучик А.Ю.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Рибачука А.І., 

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року (суддя Тихоненко О.М.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року (у складі колегії суддів: головуючого судді Оксененка О.М., суддів: Лічевецького І.О., Мельничука В.П.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області    про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії, 
УСТАНОВИВ:
В травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просила:
- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку розміру пенсії та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок розміру її пенсії, виходячи із розміру 90% від суми місячного заробітку, згідно з довідкою про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії за посадою прокурора відділу прокуратури області від 02.03.2020 за № 18-78, виданою прокуратурою Чернігівської області із зазначенням всіх їх складових, без обмеження її граничного розміру та виплачувати її з 01.03.2020.
В обґрунтування позовних вимог зазначала, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії. При цьому, на думку позивачки, неприйняття Кабінетом Міністрів України нормативно-правового акта, який би визначав умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для відмови пенсіонеру у такому перерахунку, оскільки це порушує статтю 22 Конституції України.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року, позов задоволено.
Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови позивачці у перерахунку розміру пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок розміру пенсії, виходячи із розміру 90% від суми місячного заробітку згідно довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії за посадою прокурора відділу прокуратури області від 02.03.2020 за № 18-78, виданої прокуратурою Чернігівської області із зазначенням всіх їх складових, без обмеження її граничного розміру та виплачувати її з 01.03.2020.    
Не погоджуючись з судовими рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Касаційну скаргу обгрунтовано тим, що суди не врахували, що перерахунок пенсії працівникам прокуратури проводиться у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам, які працюють на відповідній посаді, однак після ухвалення рішення Конституційного Суду України від  13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019 нормативно-правові акти про підвищення заробітної плати прокурорам не приймались, а відтак підстави для перерахунку пенсії позивачки відсутні. 
Також скаржник зазначає, що чинне законодавство містить обмеження максимального розміру пенсії, і на позивачку таке обмеження також поширюється, на що безпідставно не звернули уваги суди.
Ухвалою Верховного Суду від 29.12.2020 відкрито касаційне провадження, оскільки касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має виняткове значення для скаржника, а також з підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). 
Відзив на касаційну скаргу не надходив.
У зв`язку з відсутністю клопотань учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи та вимоги касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судами встановлено, що позивачці з 02.07.2003 призначено пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05.11.1991 №1789-XII, у розмірі 90% від заробітку, яку виплачує Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.
13.03.2020 у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури позивачка звернулася до відповідача із заявою про перерахунок призначеної пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Чернігівської області від 02.03.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії на посаді прокурора прокуратури Чернігівської області із зазначенням всіх її складових.
Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області листом від 18.03.2020             №2500-0328-8/8771 повідомило позивачку про те, що згідно з рішенням від 16.03.2020 їй відмовлено в проведенні перерахунку пенсії відповідно до заяви від 13.03.2020 з підстав відсутності порядку здійснення перерахунку пенсій відповідно до Закону України «Про прокуратуру».
Не погодившись з такою відмовою, позивачка звернулась до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідач повинен був провести перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років на підставі заяви позивачки від 13.03.2020, документів пенсійної справи, довідки прокуратури Чернігівської області від 02.03.2020 № 18-78, виходячи з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати, без обмежень її максимального розміру, а тому дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії за вислугу років є неправомірними.
Перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає таке.
За змістом статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
На час призначення позивачу пенсії особливості пенсійного забезпечення прокурорів визначалися статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (далі  ?  Закон №1789-ХІІ):
прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку (частина перша статті 50-1);
обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина дванадцята статті 50-1);
призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.
Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина сімнадцята статті 50-1).
До статті 50-1 Закону №1789-ХІІ вносилися зміни Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (далі - Закон №3668-VI), унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону №3668-VI з 01.10.2011 стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.
14.10.2014 ухвалено новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ (далі  ?  Закон №1697-VІІ). 
Частина двадцята статті 86 Закону №1697-VІІ (в первинній редакції) мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.      Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Отже, первісна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ та частина сімнадцята (з 01.10.2011 - вісімнадцята) статті 50-1 Закону №      1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.
Розділ XII «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону №1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у т.ч. стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас з 15.07.2015 втратив чинність Закон №1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).
1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №76-VIII), яким, з-поміж іншого, внесено такі зміни:
- частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (діяла до 15.07.2015) викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»,
- частину двадцяту статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року «Про прокуратуру» №1697-VІІ (набрала чинності 15.07.2015) викладено у такій редакції: « 20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».
Отже, починаючи з 1 січня 2015 року в Україні: жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру»; законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.
У грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13.12.2019 №7-р(II)/2019 та вирішив таке:
визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;
положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019:
частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:
« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Зазначене рішення Конституційного Суду України стало підставою для звернення пенсіонерів, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру», за отриманням актуальних довідок про заробітну плату та згодом до органів Пенсійного фонду України із заявами про перерахунок пенсії.
Пенсійний орган погоджується з наявністю у позивача права на перерахунок пенсії, проте зазначає про відсутність нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури.
Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.
Так, у постанові від 20.01.2021 (справа №560/2120/20) Велика Палата Верховного Суду сформувала такі правові висновки:
«….доводи ГУ ПФУ в Хмельницькій області про те, що після набрання чинності Рішенням КСУ           №7-р(ІІ)/2019, тобто після 13 грудня 2019 року, нормативно-правового акта про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не ухвалено, а тому немає підстав для перерахунку пенсії, є помилковими та не доводять правомірності його дій, оскільки чинна з 13 грудня 2019 року норма частини двадцятої  статті 86 Закону № 1697-VII  визначає умовою перерахунку пенсії за вислугу років підвищення заробітної плати прокурорським працівникам. Грошове забезпечення працівників прокуратури істотно збільшилося ще в жовтні 2017 року, а розмір пенсії позивачки з цього часу не перераховувався.
… Велика Палата Верховного Суду вважає, що твердження відповідача про те, що для реалізації пенсіонерам права на перерахунок пенсії, визначеного статтею 86 Закону №1697-VІІ  (у редакції, чинній з 13 грудня 2019 року), обов`язковою умовою є прийняття урядом нової  постанови  про підвищення заробітної плати працівникам прокуратури, є хибним з огляду на те, що на момент прийняття Конституційним Судом України зазначеного Рішення вже існувала суттєва різниця в оплаті праці чинних працівників прокуратури та розмірі заробітних плат, з яких розраховані пенсії прокурорських пенсіонерів. Така нерівність має усуватись ПФУ шляхом беззастережного (відносно дати ухвалення рішення про збільшення заробітку діючих працівників прокуратури) задоволення заяв пенсіонерів про перерахунок пенсії, поданих після 13 грудня 2019 року.
… постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» є чинною, а тому немає підстав для її незастосування. Таке рішення уряду є рішенням про підвищення заробітної плати працівників прокуратури.
…. Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та підтримує висновок про те, що з 13 грудня 2019 року особи, яким пенсії призначені відповідно до  Закону № 1789-ХІІ  або  Закону № 1697-VII, мають право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників прокуратури (зокрема, на підставі Постанови № 657); такі пенсії перераховуються з 13 грудня       2019 року».
Правовідносини у цій справі цілком тотожні справі №560/2120/20: 
позивачці пенсія призначена відповідно до Закону №1789-ХІІ; 
довідка позивачу видана на підставі Постанови КМУ №657. 
Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам відповідно до положень ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII  з 13.12.2019. 
Доводи касаційної скарги в цій частині висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.
Щодо висновку судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача виплачувати позивачці пенсію без обмеження максимального розміру, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій від 02.03.2020 за № 18-78, виданої прокуратурою Чернігівської області, колегія суддів зазначає таке.
Ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивачки на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657.
Суд зауважує, що відповідач у відповідь на заяву позивачки відмовив їй у перерахунку пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури. Відтак спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивачки у цій справі до суду не існувало.
Також, відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачці пенсії за вислугу років на виконання рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивачки у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені. 
Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог судам слід було відмовити. 
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.09.2020 у справі №560/2120/20, та в силу ч. 5 ст. 242, ст. 291 КАС України є обов`язковою під час вирішення цієї справи.
Таким чином, колегія суддів вважає помилковими висновки судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позовних вимог про здійснення перерахунку пенсії позивачки в розмірі 90% від суми місячного заробітку та без обмеження її граничного розміру.
Відповідно до частини першої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
За таких обставин, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі підлягають частковому скасуванню, а касаційна скарга - частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задовольнити частково.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року скасувати в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 розміру пенсії, виходячи з розміру 90% від суми місячного заробітку згідно з довідкою про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії  № 18-78 від 02.03.2020, виданою прокуратурою Чернігівської області, із зазначенням всіх її складових, без обмеження її граничного розміру, та виплачувати її з 01.03.2020.
Ухвалити в цій частині нове рішення.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, 14005, код ЄДРПОУ 21390940) здійснити перерахунок ОСОБА_1 розміру пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ на підставі довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії  № 18-78 від 02.03.2020, виданої прокуратурою Чернігівської області, з 01.03.2020 з урахуванням раніше проведених виплат.
В решті судові рішення залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                         А. Ю. Бучик

Судді:                                                                                                                      Л. Л. Мороз

                                                                                                                           А. І. Рибачук