ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року		Справа № 380/1688/22 пров. № А/857/5891/22	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Большакової О.О., Затолочного В.С., 
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та  Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 9 березня 2022 року (суддя Ланкевич А.З., м. Львів), -
ВСТАНОВИВ:
          У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - в/ч НОМЕР_1 , НГУ відповідно) та  Військової частини НОМЕР_2 НГУ (далі - в/ч НОМЕР_2 ), в якому просив:
          визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_3 щодо не нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 15.08.2016 в сумі 141,91 грн;
зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення з урахуванням базового місяця січень 2008 року за вказаний період з урахуванням виплачених сум;
          визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_2 щодо не нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 15.08.2016 по 28.02.2018 в розмірі 351,10 грн з урахуванням базового місяця січень 2008 року;
          зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення з урахуванням базового місяця січень 2008 року за вказаний період з урахуванням виплачених сум.
          Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 9 березня 2022 року позов задоволено.
          Не погодившись із ухваленим рішення, його оскаржила в/ч НОМЕР_2 , яка із покликанням на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
          В апеляційній скарзі із покликанням на окремі обставини справи вказує, що суд не врахував, що розмір грошового забезпечення у 2016 році було підвищено, що підтверджує підвищення грошового доходу позивача, яке перевищило суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, та яка мала нараховуватися із базового місяця січня 2008 року.                               Вказує, що постановою Кабінету Міністрів України (далі – КМУ) від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» не лише істотно змінено порядок проведення індексації доходів населення починаючи з 01.12.2015, але й визначено базовий місяць (січень 2016 року), з якого в подальшому необхідно відштовхуватись для проведення індексації, а тому підстави для зобов`язання здійснити розрахунок індексації позивача з урахуванням базового місяця січень 2008 року відсутні.
          Позивач та в/ч НОМЕР_1 відзиву на апеляційну скаргу не подали.
          У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
          Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню, з наступних підстав.
          Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 нарахування індексації грошового забезпечення відповідачами було проведено не у повному обсязі, базовим місяцем за вказаний період повинен бути січень 2008, оскільки  підвищення зміни розміру тарифної сітки (посадового  окладу)  відбулося у січні 2008 року, а наступна зміна грошового забезпечення відбулася 01.03.2018, після набрання чинності Постанови КМУ від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі – Постанова №704).
          Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.
          Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що відповідно до витягу з послужного списку про проходження військової служби старшого прапорщика ОСОБА_1 , у період з 29.12.2014 по 13.08.2016 він проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 , а у період з 14.08.2016 по 28.01.2019 у в/ч НОМЕР_2 (а.с.29-30).
          Згідно з пункту 4 наказу командира  в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.12.2014 №86 визначено вважати на посаді старшого прапорщика ОСОБА_1 , призначеного наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 26.12.2014 №10 о/с (а.с.34).
          Пунктом 2 наказу т.в.о командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.08.2016 №173 старшого прапорщика ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення (а.с.28).
          Пунктом 2 наказу т.в.о командира в/ч НОМЕР_2 від 15.08.2016 №191 останнього зараховано у списки особового складу в/ч НОМЕР_2 та на всі види забезпечення.(а.с.31).
02.11.2021 представник позивача скерував до відповідача адвокатський запит, згідно з яким просив надати довідку про нарахування індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 10.06.2019 та копію карток особового рахунку на виплату грошового забезпечення позивачу за цей період (а.с. 20)
          Згідно карток особового рахунку на виплату грошового забезпечення, йому у період з 01.01.2016 по 13.08.2016 нараховано та виплачено в/ч 4114 індексацію грошового забезпечення у липні-серпні 2016 року в сумі 141,91 грн; за період з 14.08.2016 по 28.02.2018 нараховано та виплачено в/ч №3002 індексацію грошового забезпечення у вересні-грудні 2016 року в сумі 351,10 грн (а.с.36-39).
          Відповідно до довідки від 23.12.2021 №332 року, виданої в/ч НОМЕР_2 , нарахування індексації грошового забезпечення за період з 15.08.2016 по 10.06.2019 відбувалося з урахуванням базових місяців січень 2016 року та березень 2018 року.
          За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
          Згідно з частинами першою-третьою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
          До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
          Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
          Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
          Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі – Закон №1282-XII в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).
          Положеннями статті 1 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
          Згідно зі статті 2 Закону №1282-ХІІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
          Статтею 4 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
          Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
          Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
          Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
          У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному КМУ.
          Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджено постановою КМУ від 17.07.2003 №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (далі – Порядок).
          Відповідно до пункту 1 Порядку, він визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
          Згідно пункту 1-1 Порядку, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
          Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01.01.2016 року).
          Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
          Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
          Відповідно до пункту 2 Порядку, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
          Пунктом 5 Порядку визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
          Пунктом 1 постанови КМУ від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №1294), визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Вказана постанова набрала чинності з 01.01.2008 та втратила чинність 01.03.2018 на підставі Постанови №704, якою збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців та установлено для них нові додаткові види грошового забезпечення.
          Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18, від 07 серпня 2019 року у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.
          Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.
          Окрім цього, відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленій, у постанові від 20 квітня 2022 року у справі № 420/3593/20, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу.
          Таким чином, визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яка відбулась у січні 2008 року на підставі Постанови №1294, яка втратила чинність 01.03.2018.
          Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців за період з 01.01.2008 (після набрання чинності Постановою №1294) по березень 2018 року (після втрати чинності Постановою №1294), що є підставою для встановлення іншого базового місяця для проведення індексації, не відбувалося, а тому за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача повинен бути січень 2008 року. Вказане узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 26 січня 2022 року у справі №400/1118/21.
          У період з 01.01.2016 по 01.03.2018 нарахування індексації грошового забезпечення відповідачами було проведено не у повному розмірі, що свідчить про протиправність їх дій, оскільки позивач має право на індексацію грошового забезпечення у законодавчо визначеному розмірі.
          Щодо покликань апелянта на те що підвищення грошового доходу позивача у вказаний період перевищило суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу та яка мала нараховуватися із базового місяця січень 2008 року, таке судом не встановлено та відповідачем не доведено.
          Щодо покликань апелянта на те, що розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».
          Повноваження ж державних органів щодо визначення базового місяця індексації грошового забезпечення не є дискреційними, оскільки законодавцем установлено один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого в розмірі 103 відсотки.
          Щодо вимоги позивача зобов`язати нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення, суд апеляційної інстанції вказує, що при обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього, а тому погоджується з висновками суду першої інстанції щодо належного способу відновлення порушеного права.
          Адміністративний суд з урахуванням фактичних обставин зобов`язаний здійснити ефективне поновлення порушених прав, що має відповідати завданню адміністративного судочинства, яке полягає у гарантуванні ефективного захисту порушених прав.
          Враховуючи, що відповідно до Закону №1282-XII та Порядку, саме на  відповідача покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення, суд апеляційної інстанції вважає, що суду першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ефективним способом захисту  порушених прав позивача буде зобов`язання відповідача нарахувати йому індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з урахуванням січня 2008, як базового місяця, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
          Таким чином, доводи апеляційної скарги позивача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
          Згідно статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
          Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 9 березня 2022 року - без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	В. С. Затолочний  	
Повне судове рішення складено 30 травня 2022 року.